Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Старчеус О.П. 27 грудня 2024 року звернулась до суду з вказаним позовом, який 16 січня 2025 року надала у новій редакції та просила визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 10,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 4820955000:04:000:0029, розташовану в межах території Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, яка на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 022745, виданого 13 травня 1996 року Березанською РДА на підставі рішення Березанської РДА № 99 від 29 квітня 1996 року та зареєстрованого 15 травня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 131, належала [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність документів вимогам закону, оскільки розпорядження районної державної адміністрації від 11 червня 2004 року № 539, на підставі якого на ім"я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК№063980 від 23 лютого 2025 року, прийняте після смерті спадкодавця. Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. 20 травня 2025 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Старчеус О.П. у судове засідання не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений шляхом направлення повідомлення до особистого електронного кабінету відповідача у системі "Електронний суд", причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 1967 року, виданим Дмитрівською сільською радою Березанського району Миколаївської області (а.с.9) підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 червня 2002 року виконавчим комітетом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.12), та [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 лютого 2002 року виконавчим комітетом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.10). 27 листопада 1982 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 листопада 1982 року (а.с.11). Згідно з довідкою виконавчого комітету Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO], постійно проживала до дня смерті [INFO] (а/з №07 від 11 лютого 2002 року) та була зареєстрована за адресою с. Зеленопілля Березівського району Одеської області. На день смерті спадкодавця разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 11,91 в умовних кадастрових гектарів землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Перемога" та належала [PERSON] на підставі сертифіката серії МК № 022745, виданого 13 травня 1996 року на підставі рішення Березанської районної державної адміністрації від 29 квітня 1996 року № 99 (а.с.17). 23 лютого 2005 року Березанським відділом земельних ресурсів Миколаївської області на підставі розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 11 червня 2004 року за № 539 на ім`я [PERSON] видано Державний акт серії МК № 063980 на право власності на земельну ділянку площею 10,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820955000:04:000:0029, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 346 (а.с.16). З повідомлення приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюка П.М. вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіт спадкодавцем не складався (а.с.43, 44). Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 27037982 позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - земельну ділянку площею 15.89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР визначалось, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] - фактично прийняв спадщину після її смерті, оскільки проживав з нею постійно за однією адресою, та вступив у володіння спадковим майном, проте не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] . У свою чергу, позивач прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, тому до неї на підставі ч.1 ст.549 ЦК УРСР перейшли усі майнові права, належні спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Як роз"яснено судам у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Березанської районної державної адміністрації за № 99 від 29 квітня 1996 року, на ім`я [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), серії МК № 022745 від 13 травня 1996 року, що посвідчував право останньої на земельну частку (пай), розміром 11,91 в умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала в колективній власності КПС "Перемога". Отже, майнове право на земельну частку (пай) увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , та, відповідно, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті її спадкоємця [PERSON] .. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач [PERSON] не має іншої можливості захистити своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, а тому суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved