Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко С.О., в якому, просив: - визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Свої вимоги\~позивач обґрунтовував\~тим,\~що [INFO] \~помер [PERSON] .\~За життя\~06.02.2016\~ [PERSON] \~склав заповіт,\~якім заповів\~йому земельну\~ділянку.\~ [PERSON] \~проживав у\~м.\~Одеса та\~засобів зв`язку\~не мав.\~Він діяв\~як представник\~ [PERSON] \~з 2016\~року та\~при спробі\~у січні\~2025\~року сплатити\~податок на\~землю не\~зміг цього\~зробити оскільки\~виявилось,\~що останній\~помер.\~Намагаючись дізнатись\~коло спадкоємців\~він від\~нотаріуса дізнався\~про наявність\~заповіту. Вважає, що пропуск зазначеного строку стався не з його вини, оскільки він не був обізнаний про смерть [PERSON] та заповіт. Ухвалою від 07.02.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою від 11.03.2025 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Величка Володимира Олександровича. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Пояснення третьої особи по суті справи до суду не надходили. До суду\~від третьої\~особи надійшла\~копія спадкової\~справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою від 16.04.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву просив задовольнити. Представник відповідача звернулась до суду із заявою у якій просила розглядати справу за відсутності сторони відповідача та зазначила, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, - у судове засідання не з`явилась, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволенняпозову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [INFO] у віці 33 років у м. Одесі помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (актовий запис № 12551 від 17.12.2023). За життя 06.02.2016 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовим І.Ю. (запис в реєстрі № 58), яким заповів належну йому земельну ділянку кадастровий номер 3521980700:02:000:3196 [PERSON] . За даними довіреності від 06.02.2025 [PERSON] був наділений [PERSON] повноваженнями на вчинення дій щодо зазначеної вище земельної ділянки. Зазначена довіреність посвідчена приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовим І.Ю. (запис в реєстрі № 59). Довіреність була видана на строк 49 років - до 06.02.2065. Постановою приватного\~нотаріуса Кропивницького\~районного нотаріального\~округу Кіровоградської\~області Величко\~В.О.\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~від 28.01.2025\~ [PERSON] \~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом у зв?язку із пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. За даними спадкової справи № 6/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведеної 24.01.2025, із заявою про прийняття спадщини звертався лише [PERSON] . На час смерті за адресою реєстрації та проживання [PERSON] інші особи зареєстровані не були. Заповіт від 06.02.2016 (запис в реєстрі № 58) є єдиним, останнім та чинним. Інші спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з умовами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, зокрема, за заповітом, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] , який на час смерті [PERSON] не проживав з останнім, мав право протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поза передбаченим законом шестимісячним строком. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Згідно з\~позицією колегії\~суддів Другої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду у\~складі Верховного\~Суду,\~наведеною у\~постанові від\~06.06.2019,\~прийнятій у\~справі №\~565/1145/17\~(провадження\~№ 61-38298св18),\~необізнаність спадкоємця\~про наявність\~заповіту є\~поважною причиною\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до умов п. 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у редакції чинній на час відкриття спадщини (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і міст відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до вимог п. 2.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При цьому, як встановлено судом спадкова справа № 6/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] була заведена лише 24.01.2025 після надходження заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 24.01.2025. Таким чином, надаючи оцінку поважності причини пропуску [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини, судом відзначається, що [PERSON] та [PERSON] не є близькими родичами, проживали у різних областях та за твердженням [PERSON] він не знав про наявність заповіту і таке твердження не спростовано, крім того у справі відсутні докази на підтвердження повідомлення [PERSON] у встановленому законодавством порядку про наявність заповіту. Крім того суд бере до уваги й позицію відповідача у цій справі, який не заперечував проти задоволення позову, оскільки у справах даної категорії поважність причин пропуску строку прийняття спадщини повинна розглядатись й з урахуванням принципу змагальності сторін, так як не зацікавленість сторони відповідача у вирішенні такого роду спорів може негативно відзначитись на правовій визначеності права власності на спірне майно. З огляду на викладене, суд констатує що не звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк викликано об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, який об`єктивно не міг реалізувати своє право на спадкування по незалежним від нього причинам і такі причини пропуску зазначеного строку визнаються судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, враховуючи, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини було пропущено [PERSON] з причин, які визнані судом поважними, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи.

Outcome: approved