Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

19 серпня 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через систему «Електронний суд» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договорами № 100069910 від 10 вересня 2021 року, а також судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 100069910. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1800.0 грн., які нараховуються за ставкою 3.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. 17.12.2021 було укладено договір № 17/12-2021-62 відповідно до якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю "Мілоан" відступило на користь Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100069910. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариство з\~обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100069910. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 100069910. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №100069910 від 10.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 32760.00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4000.00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27600.00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - заборгованість за комісіями - 1160.00 грн. - інфляційні збитки - 0.00 грн. - нараховані 3% річних - 0.00 грн. Тому просить позивач стягнути зазначену суму заборгованості, а також судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2422,00 гривень та витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 гривень. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. В судове засідання 07 жовтня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не направив, відзиву до суду не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено Договір № 100069910. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Сторонами кредитного договору узгоджено, що Позичальник відповідає перед Кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення. У разі прострочення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Також сторонами Договору узгоджено, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України. Графіком платежів за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. Відповідно до довідки, яка видана ТОВ Фінансова компанія «Елаєнс» підтверджено те, що платежі успішно проведені в системі, а саме дата проведення платежу 10.09.2021 року, призначення платежу кошти згідно договору 100069910, сума платежу 4000 грн., номер картки 444111хххххх8194. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом встановлено, що 17.12.2021 року було укладено договір факторингу № 17/12-2021-62 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" відступило на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100069910. Дані факти підтверджуються: Договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року; Актом від 17 грудня 2021 року приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 року; Актом від 17 грудня 2021 року приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 року; Реєстром Боржників до Договору Факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 року, де під номером 1567 зазначений [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер договору 100069910, сума виданого кредиту 4000 грн., заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн., заборгованість за процентами 13800,00 грн, заборгованість по комісії 1160,00 грн., загальна заборгованість за кредитом 18960,00 грн. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100069910. Дані факти підтверджуються: Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року; Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року; Актом прийому передачі від 10 січня 2023 року Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року; Актом прийому передачі від 10 січня 2023 року Реєстру Боржників в електронному вигляді, прав вимоги за якими відступаються за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року; Реєстром Боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, де під номером 40423 зазначений [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер договору 100069910, сума заборгованості за основним зобов`язанням 4000,00 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 27600,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 1160,00 грн., загальна сума заборгованість кредиту 32760 грн., сума виданого кредиту 4000 грн. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит № 100069910 від 10.09.2021 року. Вказаний договір про споживчий кредит укладенні в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами (одноразовим паролем). 10 вересня 2021 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до боржника\~\~ [PERSON] за вказаним договором про споживчий кредит. Однак як вбачається із наданого розрахунку заборгованості відповідач не погасив суму кредиту за тілом кредиту в розмірі 4000,00 гривень Стосовно розміру заборгованості за договорами про споживчий кредит. Статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до\~статті 252 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позиковими коштами припиняється після спливу визначеного цим договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16), від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договорів\~про споживчий кредит № 100069910 від 10 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» 10 вересня 2021 року надало відповідачу кошти в сумі 4000,00 гривень, строком на 15 днів, з пролонгацією, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір якої визначений договором. Пунктами 2.3.1.2 договору про споживчий кредит сторони погодили порядок пролонгації договорів, зокрема на стандартних (базових) умовах, збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Після закінчення 15-денного строку кредитування (25.09.2021 року) відповідач не повернув кредитні кошти, а тому відбулася пролонгація строку користування кредитом на 120 днів, що узгоджено сторонами у пункті Зазначеному Договорі. Вказану обставину відповідач не спростував. Однак суд повністю не може погодитися із сумую нарахованих відсотків з огляд на наступне. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, які зроблені ТОВ «Мілоан» щодо кредитного договору № 10069910 вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося наступним чином, за 15 днів користування кредитом товариство нарахувало 1800 гривень відсотків з розрахунку 3% (п. 1.3 Договору); в подальшому починаючи з 26.09.2021 року по 24.11.2021 року товариством здійснювалося нарахування відсотків відповідно до пункту 2.3.1.2. Договору, а саме за 60 днів пролонгації з розрахунку 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 12000,00 грн. (200,00 грн сума відсотків за день х 60 днів); разом з тим в розрахунку зазначена заборгованість по комісії в розмірі 1160,00 грн, що передбачена п. 1.5.1. Загальна суму заборгованості, із врахуванням заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн., відповідно до наданого ТОМ «Мілоан» розрахунку заборгованості становить 18960,00 гривень. Суд погоджується з таким розрахунком, оскільки він відповідає умовам договору та підтверджено письмовими доказами. Однак, суд не може погодитися із розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (кредитний договір 100069910, НКС 15489162), станом на 10.01.2023 року, який здійснений та наданий ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до наданого розрахунку зазначено, що заборгованість на дату початку розрахунку (17.12.2021 року) загалом становить 18960,00 грн. (дана суму зазначена ТОВ «Мілоан» в своєму розрахунку), разом з тим станом на дату розрахунку (10.01.2023 року) загальна сума заборгованості зазначена 32760,00 грн. Надано розрахунок нарахування відсотків (відсоткова ставка 5%), період нарахування з 17.12.2021 року по 23.02.2022 року, тобто всього за 69 днів, що становить 13800,00 грн. Однак товариством «Вердикт Капітал» в даному розрахунку, ні позивачем в позовній заяві, не обґрунтовано з чого товариство виходило при нарахуванні відсотків саме за 69 днів, яким пунктом договору передбачений даний період. Разом з тим суд зазначає, що відповідно до п. 2.3.1.2 Договору у випадку пролонгації на стандартних (базових) умовах строк кредитування не може перевищувати в загальному 120 дні. Як вбачається із розрахунку, наданим ТОВ «Мілоан» за 60 днів пролонгації, останнім нараховані відсотки. Тому виходить, що в подальшому відсотки за користування кредитом можуть бути нараховані тільки за 60 днів, та така сума становить 12000,00 грн. (200,00 грн. сума за день користування кредитом з розрахунку 5% в день х 60 днів пролонгації). З огляду на зазначене суд прийшов до висновку, що загальна сума заборгованості за процентами, враховуючи строк з розрахунку пролонгації користування кредитними коштами на стандартних (базових) умовах, становить 25800,00 гривень, що підтверджено матеріалами справи, та така сума заборгованості підлягає до стягненню та задоволенню, в іншій частині стягнення заборгованості за відсотками суд дійшов до висновку про те, що необхідно відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1160,00 грн. комісії за надання кредиту за кредитним договором № 100069910 від 10 вересня 2021 року що відповідає вимогам самого кредитного договору, а саме п. 1.5.1. передбачено комісія за надання кредиту, яка сплачується одноразово. Тому дана сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] . З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним договору про споживчий кредит № 100069910 від 10.09.2021 року, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним та комісію за надання кредиту (що передбачена договором), внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки в ході судового розгляду справи об`єктивно, на підставі наданих позивачем доказів, встановлено укладення відповідачем договорів, отримання ним коштів, а також неналежне виконання останнім умов договорів, існування заборгованості за договором про споживчий кредит № 100069910 від 10.09.2021 року у розмірі 30960,00 грн., з яких: 4000,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 25800,00 грн.\~заборгованість за процентами, 1160,00 грн\~заборгованість за комісією, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Частинами першою-п`ятою\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. Позивачем ТОВ «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. 01 липня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги №01/07/-2024 з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». За умовами п. 2.1 договору адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлення у формі заявки на надання юридичної допомоги, взяло на себе зобов`язання надати клієнту юридичну допомогу. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 358 від 01 липня 2025 року, витягу з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року, АО «Лігал Ассістанс» надало клієнтові ТОВ «Коллект Центр» послуги, пов`язані із наданням усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду щодо відповідача [PERSON] , на що витрачено 5 годин. Вартість послуг - 13 000 гривень. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4\~ст. 137 ЦПК України. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial