Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У серпні 2024 року позивач ТОВ «ЗУБР КАПІТАЛ» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СІНЕМА ХАУС» (код ЄДРПОУ: 45228999) здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію будинку [ADDRESS] .\~Відповідачка [PERSON] \~є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитих житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2023 по 15.04.2024 утворилась заборгованості в розмірі 21318,90 грн. 15.04.2024 між ОСББ «СІНЕМА\~ХАУС» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ЗУБР КАПІТАЛ» було укладено Договір про надання послуг з факторингу № 15/04.24, відповідно до якого, ОСББ зобов`язався за плату відступити позивачеві право грошової вимоги, що виникло на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до Боржників визначених в Додатку № 1 до даного Договору. Відповідно до\~Реєстру боржників\~права вимоги\~до яких\~відступаються,\~сума та підстава заборгованості, який є невід`ємним Додатком № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 15/04.24 від 15.04.2024 до Позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями відповідача щодо оплати житлово-комунальних послуг у сумі 21318,90 грн. Просив судстягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗУБР КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ: 42885898, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ямська, 46, літ. А) заборгованість по оплаті житлово комунальних послуг (послуги з управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) у розмірі 21318,90 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання в якому просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений у визначений чинним законодавством порядку. Ухвала про відкриття провадження по справі відповідачу направлялась як за місцем зареєстрованого проживання, так і за місцем знаходження майна. Конверти повернулись з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Згідно ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України\~неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що Об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку «СІНЕМА ХАУС» (код ЄДРПОУ: 45228999) здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, будь-яка інформація про зміну власника в матеріалах справи відсутня. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитих житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2023 по 15.04.2024 утворилась заборгованості в розмірі 21318,90 грн., що підтверджено і актом звірянням. Відповідач до суду не з`явилась, будь-яких доказів на спростування існування заборгованості, її розміру суду не надала. Частиною 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги (боржника). Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Також судом\~встановлено,\~що 15\~квітня 2024\~року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «СІНЕМА ХАУС»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ЗУБР\~КАПІТАЛ» було укладено Договір про надання послуг з факторингу № 15/04.24, відповідно до якого, ОСББ зобов`язався за плату відступити позивачеві право грошової вимоги, що виникло на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до Боржників визначених в Додатку № 1 до даного Договору. Відповідно до\~Реєстру боржників\~права вимоги\~до яких\~відступаються,\~сума та підстава заборгованості, який є невід`ємним Додатком № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 15/04.24 від 15.04.2024 до Позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями відповідача щодо оплати житлово-комунальних послуг у сумі 21318,90 грн. Таким чином, право вимоги до Відповідача, щодо стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] , наразі належить Позивачу. До того ж, згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на правах спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири. А також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію, що узгоджується також з положеннями ст. ст. 322, 382 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно\~ст. 7 ч. 2 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В силу ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018. Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно (ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Таким чином, враховуючи наведене, Відповідач зобов`язаний приймати участь у витратах по управлінню багатоквартирним будинком. З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідачу надавались послуги з управління будинком, із [PERSON] підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗУБР КАПІТАЛ» заборгованість по оплаті за послуги управління багатоквартирним будинком у розмірі 21318,90 грн. Щодо судових витрат. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу учасник\~справи має\~подати (окрім\~договору про\~надання правничої\~допомоги)\~детальний опис\~робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено,\~що витрати\~позивача на\~оплату послуг\~адвоката підтверджуються\~наступними документами:\~договором про\~надання правової\~допомоги від 24.07.2024 року, додатковою угодою № 1 до договору про надання правової\~допомоги від\~24.07.2024 року,\~актом №\~14\~ прийому-передачі\~наданих послуг\~від 24.07.2024 року,\~рахунком № 14\~на оплату\~правової допомоги\~за Договором\~про надання\~правової допомоги\~від 24.07.2024 року та\~платіжною інструкцією\~від 25.07.2024 року № 1177. Враховуючи вище викладене та виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат та заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правову допомогу, суд вважає можливим стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗУБР КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved