Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Мицак Н.Т., яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Територіальної громади\~в особі\~Тернівської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позовну вимогу мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у виді квартири [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Був спір з [PERSON] щодо дійсності заповіту, але за постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.08.2024 року залишено рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року без змін, яким у задоволенні позову щодо визнання заповіту недійсним було відмовлено. Позивач скористалась своїм правом та подала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищевказану квартири, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Позивач зверталася до суду з позовом про витребування оригіналів документів на спадкове майно, але рішенням Тернівського міського суду від 18 березня 2025 року було відмовлено. Просить визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлого [INFO] , на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , помер [INFO] . У відповідності до копії заповіту посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ізюмською А.В. від 28 грудня 2018 року, [PERSON] за життя склав заповіт, яким належне йому на день смерті усе майно заповів [PERSON] , [INFO] . Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397404735 від 02.10.2024 року, 23.04.2009 року реєстраційний номер майна 26761851 зареєстрована 1/1 частка квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВМС 477780 р.969, 02.04.2009 видане Тернівською державною нотаріальною конторою, свідоцтво про право власності р.1175, 06.09.1993 видане Тернівським УЖКГ об`єднання Павлоградвугілля. Отже, встановлено, що до складу спадщини входить нерухоме майно, що розташоване\~ за адресою: [ADDRESS] і складається з двокімнатної квартири. Як вбачається з постанови від 07.10.2024 року, державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS] , передбачених ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до копії рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.08.2024 року рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 20.08.2024 року. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про витребування оригіналів документів на спадкове майно було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 25.04.2025 року. Як вбачається зі спадкової справи №43/2023 від 07 березня 2023 року, [PERSON] 07 березня 2023 року подала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №71709611 від 07.03.2023 року слідує, що 07.03.2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З.В. до майна померлого [PERSON] було заведено спадкову справу за № 43/2023. Матеріали спадкової справи містять документи, з яких вбачається наступне. З довідки на нерухоме майно виданої КП Тернівське бюро технічної інвентаризації від 11.08.2023 р. вбачається, що [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме на 1/2 частку на підставі свідоцтва на право власності на житло видане Тернівським УЖКГ об`єднання «Павлоградвугілля» 06.09.1993 р. згідно з розпорядженням №1175, та на 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане Тернівською державною нотаріальною конторою 02.04.2009 р. за р.№969. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 р. зареєстрованого в реєстрі за №969, [PERSON] належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №78578594 від 02.10.2024 року, та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.2024 року, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Тернівської міської ради від 06.03.2023 року за № 318 вбачається, що померлий [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним на день його смерті нікого зареєстровано не було. Також, позивачем надано суду копії документів на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а саме технічний паспорт від 14.08.2023 року на ім`я [PERSON] та звіт про незалежну оцінку вартості двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість якої становить 400260,00 грн. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON] , однак своє право на спадкування вчасно не реалізувала, через відсутність документів на спадкове майно. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із змісту ст.1268 ЦК України\~вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності всіх необхідних документів, та документів що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно з\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних справ та інтересів може бути визнання права. За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 395 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 2\~ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності у порядку спадкування можливе виключно через судове рішення, якщо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва через відсутність документів. Такий спосіб захисту відповідає положенням\~ст. 16 ЦК України\~(захист цивільних прав шляхом визнання права). Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно\~квартира, яка розташована за адресою:\~\~ [ADDRESS] , та відповідно до даних доказів, які містяться в матеріалах справи, належала померлому [PERSON] , за наявності на квартиру копій документів на право власності, відповідної технічної документації БТІ, відомостей про реєстрацію вказаної квартири в державному реєстрі права власності на нерухоме майно, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування за заповітом, на таку квартиру, на яку спадкоємець не має правовстановлюючих документів. Отже, судом встановлено, що відсутність правовстановлюючих документів позбавляє позивача, як спадкоємця можливості прийняти спадщину за заповітом та здійснити реєстрацію власності. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved