Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Представник позивача подав до суду позовну заяву, у якій просить стягнути з [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором №207412022 від 02.02.2023 в розмірі 36729,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. Позов обґрунтований тим, що 02.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір №207412022 у формі електронного документа із застосуванням електронного підпису. Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії з установленим кредитним лімітом у розмірі 7500 грн, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Позивач зазначив, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. 27.05.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 27/0524-01. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю. Таким чином, право вимоги до відповідача перейшло до позивача на підставі вказаних договорів відповідно до реєстрів боржників. Загальний розмір заборгованості становить 36729,00 грн, з яких: 7500,00 грн\~заборгованість по тілу кредиту; 29229,00 грн\~заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.40-42). Відповідач не виконував умов кредитного договору та не здійснив повернення отриманих коштів. У зв`язку з цим позивач просить суд задовольнити позов та стягнути зазначену суму боргу, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 6 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`являвся, разом із позовом просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. На підставі статей\~280,\~281 ЦПК України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 02.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №207412022 на суму 7500 грн (а.с.27-34). Згідно з умовами договору, товариство зобов`язувалося надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник\~повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір укладено в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням електронного підпису та одноразового ідентифікатора, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Кредитні кошти були надані шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника (а.с.12) 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.68-71). 27 травня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 27/0524-01. (а.с.60-63). 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю (а.с.51-53). Таким чином, право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №207412022 перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Позивач набув право вимоги у сумі 36729,00 грн. (а.с.57) Згідно розрахунку заборгованості загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №207412022 від 02.02.2023 становить 36729,00 грн, з яких: 7500,00 грн\~заборгованість по тілу кредиту; 29229,00 грн\~заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.40-42). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1\~статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України\~закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1\~статті 626 ЦК України). Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 530 ЦК України\~зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями\~статті 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Під час розгляду справи на підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором кредиту №207412022 від 02.02.2023 виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі 7500 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.9). При цьому наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором становить 36729,00 грн, з яких: 7500,00 грн\~заборгованість по тілу кредиту; 29229,00 грн\~заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.40-42). Судом враховано, що у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, поданий позивачем, при цьому відповідач не надав заперечень з приводу вказаного розрахунку, свого розрахунку не подав. З огляду на зазначене, суд вважає поданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом. Відповідно до частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що 04 червня 2025 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №207412022 від 02.02.2023. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті\~512, статтею\~514, частиною 1 статті\~516 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Отже, суд вважає що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №207412022 від 02.02.2023, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із\~статтею 133 ЦПК\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, та те, що позов задоволено, отже, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу Із додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 вбачається, що ТОВ «Юніт Капітал» уклало угоду з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» про надання правничої допомоги. Вартість послуг складає 7 000 гривень, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025. Частиною 4\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано докази понесених витрат на надання юридичної допомоги. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial