Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, трьох процентів річних та інфляційних витрат. У позові вказала, що на підставі судового наказу виданого Автозаводським районним судом м.Кременчука від 03.04.2019 року у справі №524/1801/19 з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач свої обов`язки щодо сплати аліментів на утримання дитини не виконує, внаслідок чого станом на лютий 2025 року утворилася заборгованість в сумі 107640 грн. Загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2022 року по 01.03.2025 року за підрахунком позивачки становить 106743 грн. Крім того, позивачкою на підставі ст.625 ЦК України нараховані на суму заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період інфляційні витрати в сумі 16817,07 грн. та 3% річних в сумі 4678,21 грн. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Баранік К.В. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечують проти заочного розгляду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не подав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивачка та її представник не висловили заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно судового наказу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03 квітня 2019 року у справі №524/1801/19, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] ,\~на користь\~ [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , кошти (аліменти) на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 14 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, як мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. /а.с.26, 27/ [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів належним чином не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує, внаслідок чого за період з 01.09.2022 року до 28.02.2024 року утворилася заборгованість станом на 05.03.2025 року в розмірі 107640 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Автозаводським ВДВС у місті Кременчуці. /а.с.29,30/ Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01\~числа наступного\~місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, при обчисленні суми пені за наявною заборгованістю по сплаті аліментів слід враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, де уточнено сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц. У вказаній справі (№ 333/6020/16-ц) ВП ВС зазначила, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. \~У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Тобто, формула розрахунку пені така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. \~За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. \~Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. При цьому, слід враховувати постанову ВП ВС від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, де зазначено, що у\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Ознайомившись з наданим розрахунком заборгованості, суд звертає увагу на те, що позивачка не дотрималася наведених правил обчислення суми пені (неустойки). Зокрема, позивачкою застосовано однакову кількість днів прострочення до заборгованості до кожної заборгованості за місяць, що безумовно вплинуло на правильність обчислення суму пені. Разом з тим, вказаний недолік не впливає на остаточну суму неустойки, належної до стягнення, оскільки такий розмір не може перевищувати 100\~відсотків заборгованості\~за аліментами. (в цьому випадку 107640 грн.) При цьому, позивачкою заявлено вимогу про стягнення неустойки у меншому розмірі 106743 грн. Разом з тим, суд розглядає справу в межах заявлених позивачкою вимог у відповідності до ст.13 ЦПК України. При цьому, слід зазначити, що оскільки відсутні відомості про застосування до боржника штрафів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", суд не вбачає підстав для зменшення нарахованої суми пені на підставі абз.2 ч.1 ст.196 СК України. Враховуючи викладене, зважаючи на наявну заборгованість відповідача зі сплати аліментів, суд, перебуваючи у межах заявлених позивачкою вимог, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Щодо стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних суд не знаходить підстав для задоволення вимог в цій частині, виходячи з наступного. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових та сімейних правовідносин, які регулюються спеціальними нормами права. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами\~Сімейного кодексу України, а саме,\~ст.196 СК України\~та містить в собі спеціальну відповідальність за прострочення сплати аліментів. Зазначені висновки сформульовані у постанові від 11 листопада 2019 року Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/14073/16-ц, а також у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 235/4359/16-ц. Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial