Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? ? У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Ейс» зазначено, що 19 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №322043752 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 19\~січня 2022\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~перерахувало грошові\~кошти в\~сумі 12\~300\~грн на\~банківську карту\~відповідача,\~що свідчить\~про прийняття\~пропозиції кредитодавця,а відповідач отримав кредитні кошти. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» умови кредиту виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. Відповідач зі свого боку не виконала умови кредитного договору. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого, з урахуванням додаткових угод, продовжено до 31 грудня 2022 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №177 від 17 травня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13\~164,69 грн. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого до 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу №30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13\~164,69 грн. \~ \~ \~ \~29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №322043752 від 19 лютого 2022 року, становить 13\~164, 69 грн, яка складається з наступного: 12\~300 грн - заборгованість по кредиту; 864,69 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Вказує, що за умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором, проте, незважаючи на це, [PERSON] не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, визначені кредитним договором. З врахуванням наведеного, ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором №322043752 від 19 лютого 2022 року в розмірі 13\~164, 69 грн та стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано, за клопотанням представника позивача, з АТ «Універсал Банк» відмості: чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжні карки в банку, зокрема, платіжна картка маска-картки 4441-11XX-XXXX-7982; інформацію про зарахування коштів на вказаний картковий рахунок за період 19.02.2022 по 24.02.2022; відомості щодо фінансового номеру телефону за вказаним картковим рахунком, а також первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію (а.с.97-98). 27.06.2025 року на поштову адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується супровідним листом №724/2174/25/4739/2025. 22.07.2025 року на адресу суду з АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані відомості (а.с.102-103). 30.07.2025 до суду повернувся поштовий конверт, який направлявся на адресу відповідача, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Ухвалою суду від 11.08.2025 року призначено судове засідання по справі з викликом (повідомленням) сторін (а.с.107). Аргументи учасників справи. Подані заяви (клопотання) сторін Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» адвокат Тараненко А.І. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо винесення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.7 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася,?про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце судового засідання повідомлялася через засоби поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України (а.с.105,109,112-113), відзив на позов не подавала. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, з письмової згоди представника позивача, виносить рішення на\~підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому\~ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 19.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №322043752у формі електронного документа. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV38VU3 (а.с. 34 зворот -42). Відповідно до п.2.1 договору, Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 12300 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «КОМФОРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з пунктом 2.2 цього договору кредит надається строком на 84 дні від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 14 травня 2022 року. Пунктом 4.1. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник виплачуєк кредитодавцю проценти, в розмірі, визначеному в цьому договорі. Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. Згідно п. 4.2. договору, у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами Графіку платежів чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів розраховуються згідно процентної ставки 251,85 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). Загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту за договором за умови застосування Дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору наведені в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 4.3. даного договору сторони погодили, що у разі якщо повернення кредиту здійснюється не згідно погодженого Графіку платежів (за виключенням дострокового повернення кредиту), то умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за процентною ставкою 474,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним (далі - Базова процентна ставка), починаючи з наступного дня, що слідує за датою чергового платежу. У разі, якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором та повернеться в Графік платежів, умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. Пунктом 4.4. договору передбачено, що за умови настання умов описаних в п. 4.3. договору, а саме за припущення, що позичальник не здійснює платежів передбачених Графіком платежів, починаючи з першого платежу, а отже нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється з наступного дня, що слідує за першою датою чергового платежу, передбаченою Графіком платежів, загальні витрати за кредитом складають 7858, 06 грн., а орієнтовна загальна вартість кредиту складе 20158, 06 грн. Відповідно до пункту 12.1 розділу 12 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальником до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця\~www.moneyveo.ua. Відповідач [PERSON] підписала 19 лютого 2022 року кредитний договір № 322043752 з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, чим підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови та вартість кредитування. На виконання умов кредитного договору, 19.02.2022 ТОВ «Манівео швидка\~фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 12300,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] , що,\~в свою\~чергу,\~свідчить доказом\~того,\~що відповідач\~прийняв пропозицію\~кредитодавця -\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідач отримав\~кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням від 19.02.2022 про проведені успішні транзакції перерахування коштів [PERSON] за даним договором та випискою наданою на виконання ухвали суду з АТ «Універсал Банк» по картці № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за період з 19.02.22 по 24.02.2022 року, яка містить зарахування на суму 12300 грн 19.02.2022 (а.с.12,85,102-103). 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ ФК «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався (а.с.74-76). Предметом договору факторингу №28/1118-01 є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Боржник фізична особа з якою укладено Кредитний договір, право вимоги до якого уступається за цим Договором (п. 1.1. Договору). Пунктом 1.2. визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п.1.3 договору факторингу). У пункті 1.5. договору факторингу зазначено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимоги наведена в Додатку №1 до цього договору. Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до реєстру прав вимоги №177 від 17.05.2022 на підставі договору факторингу від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржника [PERSON] згідно кредитного договору від 19.02.2022р. № 322043752 на загальну суму 13164,69 грн., з яких 12300,00 грн. основний борг, 864,69 грн. проценти (а.с.72-73). 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 року. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023р. до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 322043752 від 19.02.2022 на загальну суму 13164,69 грн., з яких 12300,00 грн. основний борг, 864,69 грн. проценти (а.с.64-68). В подальшому, 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали Договір факторингу №29/05/25Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 322043752 від 19.02.2022 на загальну суму 13164,69 грн., з яких 12300,00 грн. основний борг, 864,69 грн. проценти, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги (а.с.56-61). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №322043752 існуюча заборгованість відповідачем не погашена (а.с.49). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору У ч. ч. 1, 3ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012). Суд встановив, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 19.02.2022 року №322043752 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на підставі договору відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року. На час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином, а інформація по [PERSON] , як боржника, надана у витягу з реєстру боржників № 177 від 17 травня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс», тобто більше ніж через три роки після укладення договору відступлення права вимоги. Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] , на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, та сторони не могли передбачити, що 19 лютого 2022 року цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», на час укладення договору відступлення прав вимоги 28 листопада 2018 року, не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідачки, які виникли після укладення цього договору. Отже, ТОВ ФК «Ейс» не набув право вимоги до відповідача за кредитним договором від 19 лютого 2022 року №322043752. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у ТОВ ФК «Ейс» відсутнє право на звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором №322043752 від 19 лютого 2022 року, який укладений після відступлення права вимоги за договором, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому вимоги про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed