Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

05.09.2025 представник заявниці [PERSON] - адвокат Щурко А.І. звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] , перебуваючи в м. Львові, близько 22 год. 00хв. заявниця народила дитину чоловічої статі, пологи відбулися на вулиці, після чого бригадою № 83 швидкої допомоги, породілля з новонародженим хлопчиком доставлена в пологове відділення комунального некомерційного підприємства «Львівська обласна клінічна лікарня» о 23год.30 хв. При поступленні в медичний заклад, заявниця паспортних документів, що підтверджували її особу, - не мала та представилася зі слів [PERSON] , [INFO] . Після отримання медичного свідоцтва про народження № 22/1954 [PERSON] звернулася до Личаківського відділу ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо державної реєстрації народження своєї дитини - особи чоловічої статі, в чому їй було відмовлено та надано письмову відповідь № 205/33.23-02-19 від 31.07.2025 про неможливість здійснення державної реєстрації народження дитини чоловічої статі. У зв`язку з відсутністю паспортного документа у її сина, заявниця не може здійснити державну реєстрацію народження свого сина та отримати свідоцтво про народження дитини в органах Державного реєстру актів цивільного стану Міністерства юстиції України, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав її дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту народження дитини чоловічої статі є необхідним для подальшої державної реєстрації народження дитини в органах Державного реєстру актів цивільного стану Міністерства юстиції України та отримання свідоцтва про народження, а в подальшому отримання паспорта громадянина України. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявниця та представник заявниці в судовому засіданні просила заяву задовольнити з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо змісту заяви не заперечують. Суд, заслухавши пояснення заявниці та представника заявника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04.07.1996 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Середнянської селишної ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 08, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.45-48). Станом на сьогодні, [PERSON] , [INFO] , не підтримує стосунки із своїм чоловіком - [PERSON] , [INFO] , подружні відносини та зв`язок між ними втрачено більш, ніж 10 років тому, однак, розірвання шлюбу в органах ДРАЦС не зареєстровано. Батько [PERSON] , упродовж довгих років не спілкується та не здійснює своїх батьківських обов`язків стосовно їх спільного сина. [INFO] , перебуваючи в м. Львові, близько 22 год. 00хв. [PERSON] народила дитину чоловічої статі, пологи відбулися на вулиці, після чого бригадою № 83 швидкої допомоги, породілля з новонародженим хлопчиком доставлена в пологове відділення комунального некомерційного підприємства «Львівська обласна клінічна лікарня» о 23 год. 30 хв. Згідно свідоцтва про народження № 22/1954 виданого лікарем комунального некомерційного підприємства «Львівська обласна клінічна лікарня» - Коржинською. Р.Д., вбачається, що [PERSON] є матір`ю новонародженої дитини, хлопчика, який народився 0.07.2007 року в м. Львові (а.с.41). Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо. Відмова у державній реєстрації народження дитини обумовлена тим, що згідно з вимогами Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) підставами для державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, однак, у разі досягнення дитиною 16-ти років, державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта та відповідно до законодавства. Встановлення факту народження дитини чоловічої статі є необхідним для подальшої державної реєстрації народження дитини в органах Державного реєстру актів цивільного стану Міністерства юстиції України та отримання свідоцтва про народження, а в подальшому отримання паспорта громадянина України. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. [PERSON] , [INFO] є уродженкою м. Свалява, Свалявського району, Закарпатської області, громадянкою України, що підтверджується копію паспорта гр. України № [NUMBER] (а.с.45-46) та копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31.05.2025р. Личаківським ВДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.51). [PERSON] , [INFO] є уродженцем селища Середнє, Ужгородський район, Закарпатська область, національність - українець, паспорт - серія [NUMBER] , виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській обл., 02.04.1996. Згадана інформація підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00052737353 від 31.07.2025, сформованого Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частин 1-2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що на момент народження сина [PERSON] перебувала у шлюбі із громадянином України - [PERSON] , [INFO] , хоча, подружні відносини та зв`язок між ними втрачено більш, ніж 10 років тому, однак, розірвання шлюбу в органах ДРАЦС не зареєстровано. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження із моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статтей 145-147 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Ім`я дитини визначається за згодою батьків, по батькові дитини визначається за іменем батька. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту народження дитини чоловічої статі є необхідним заявниці для подальшої державної реєстрації народження дитини в органах Державного реєстру актів цивільного стану Міністерства юстиції України та отримання свідоцтва про народження, а в подальшому отримання паспорта громадянина України. Частиною першою ст. 315 ЦПК України встановлено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17. Згідно роз`яснень даних у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дітей. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За змістом частини 2 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З матеріалів справи встановлено, [INFO], перебуваючи в м. Львові, близько 22 год. 00хв. [PERSON] народила дитину чоловічої статі, пологи відбулися на вулиці, після чого бригадою № 83 швидкої допомоги, породілля з новонародженим хлопчиком доставлена в пологове відділення комунального некомерційного підприємства «Львівська обласна клінічна лікарня» о 23 год 30 хв. Зазначена інформація підтверджується письмовою відповіддю комунального некомерційного підприємства «Львівська обласна клінічна лікарня», копією історії пологів № 1954, копією карти розвитку новонародженого № 1954, а також копією медичного свідоцтва про народження № 22/1954 від 11.07.2025, отриманих у відповідь на адвокатський запит. Частинами 1 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст..12 ЦПК України). Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, в зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved