Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.05.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 36503 грн. 46 коп., витрати за послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди в розмірі 1460 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.00 коп., посилаючись на те, що водій [PERSON] , 23.03.2024 року о 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом AUDI Q5, державний номерний знак [NUMBER] , по а/д Одеса-Іллічівськ кут вул. Молодіжна у с.Лиманка, не обрала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду та по інерції продовжив рух, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем PEUGEOT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальних збитків. У позові\~зазначено,\~що на\~дату скоєння\~цієї пригоди\~транспортний засіб\~AUDI\~Q5,\~державний номерний\~знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та з вини відповідача, не була відшкодована потерпілій особі. Вищезазначена ДТП сталась з вини відповідача. У зв`язку з чим, Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 36503 грн. 46 коп. ( за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу), Виплата страхового відшкодування була здійснена Моторним (транспортним) страховим бюро України на підставі наказу № 3.1/16861 від 02.09.2024 року, довідки № 1 від 30.08.2024 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується платіжною інструкцією № 925836 від 03.09.2024 року./ а.с. 33-34/. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.05.2025 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою передано за підсудністю Київському районному суду м.Одеси. 04.06.2025 року цивільна справа №521/7056/25 надійшла до Київського районного суду м.Одеси. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 року вказана справа передана на розгляд судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача Рудьківський С.А. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, в позовній заяві міститься клопотання, яким позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі та просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась за адресою реєстрації, однак зворотне поштове повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Судом встановлено, що адвокатом неодноразово подавались заяви про ознайомлення з матеріалами справи, про відкладення судового розгляду для надання можливості підготувати відзив на позов, проте у період з червня 2025 року до теперішнього часу відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, доводи позовної заяви не спростовано. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ В\~судовому засіданні\~встановлено,\~ що водій [PERSON] , 23.03.2024 року о 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом AUDI Q5, державний номерний знак [NUMBER] , по а/д Одеса-Іллічівськ кут вул. Молодіжна у с.Лиманка, не обрала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ,який зупинився попереду та який по інерції продовжив рух та зіткнувся з автомобілем PEUGEOT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ,який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальних збитків. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.06.2024 року визнано [PERSON] винною за ст.124 КупАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят)копійок. \~ \~ \~ \~Вказану постанову [PERSON] оскаржила до Одеського апеляційного суду. \~ \~ \~ \~Постановою Одеського апеляційного суду від 07.08.2024 року апеляційну скаргу\~\~ [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ставніченко М.В., залишено без задоволення. Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 червня 2024 року залишено без змін. \~ \~ \~ \~Вказана постанова набрала законної сили 07.08.2024 року./а.с.16/. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з частиною 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані вище обставини доказуванню не підлягають. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 26.03.2024 року [PERSON] власник транспортного засобу PEUGEOT, державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з заявою про дорожньо-транспортну пригоду /а.с.10/. За приписами ч.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~ \~ \~ \~Статтею 25\~\~Закону України «Про страхування»\~визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. «г» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1 статті 33 цього закону. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. \~ \~ \~ \~ З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , яка керувала транспортним засобом AUDI Q5, державний номерний знак [NUMBER] не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 26.03.2024 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 23.03.2024 року про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк». / а.с.10/. Із матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу PEUGEOT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що вбачається із Поліса № 218177546, виданого Страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА», страховий поліс учасника ДТП діє до 30.11.2024 року. /а.с.13 зворот-14/. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 вказаного Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 19.04.2024 року, виконаного Директором ТОВ «АВТО ОДЕКС» Чумаченко Л.В. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля PEUGEOT 307, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП визначається рівною 85167 грн.73 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля PEUGEOT 307, державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП визначається рівною 39948 грн. 72 коп. /а.с.23/. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. \~ \~ \~ \~За приписами ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Суд вважає, що належними і допустимими доказами доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача. Зокрема, постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, якою доведена вина [PERSON] і вона полягає у порушенні Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем PEUGEOT 307, державний номерний знак [NUMBER] . З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджений безпосередній причинний зв`язок між винними діями особи, які стали причиною ДТП і наслідками дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для відшкодування шкоди. Крім того, за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 36503 грн. 46 коп. ( за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу). Виплата страхового відшкодування була здійснена Моторно (транспортним) страховим бюро України на користь [PERSON] по наказу №3.1/16861 від 02.09.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 925836 від 03.09.2024 року. / а.с.34/ . Також, витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України складають 1460 грн. 00 коп. оплата послуг аварійного комісара та оплата судового збору в розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 925792 від 02.09.2024 року та № 10220 від 11.04.2025 року. / а.с.7, 35/. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною другої\~статті 8 Закону України «Про страхування»\~визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 25 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою. Так, відповідно до п.19 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту\~статті 979 ЦК\~та\~статті 16 Закону України «Про страхування»\~у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. \~ \~ \~ \~Проте, фактом виплати страхового відшкодування, МТСБУ фактично визнало дану подію, як страховий випадок. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Згідно ст.38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 3028 грн. 00 коп. також підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved