Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 155324 від 30.09.2020 в сумі 10 400 грн та понесені витрати\~по сплаті\~судового збору у розмірі 2422,40 грн. Заявлені вимоги\~мотивує тим,\~що 30\~вересня 2020\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Займер» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Кредитний договір\~№ 155324 підписаний електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. Згідно з умовами кредитного договору товариство надало відповідачці кредит в сумі 2000,00 грн шляхом перерахування коштів на її картку, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до Договору факторингу № 01-28/10/2022 ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 04.12.2024 розмір заборгованості за кредитним договором становить 10\~400,00 грн, з яких: 2000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8\~400,00 грн прострочена заборгованість за процентами. Позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 155324 від 30.09.2020, проте, станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачкою без виконання. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 155324 від 30.09.2020 в сумі 10\~400,00 грн., судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~500 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 25.03.2025 року, надала відзив на позов, в якому проти задоволення позвних вимог заперечила повідомляючи наступне. Їй стало відомо про те, що 30.09.2020 року її чоловік [PERSON] , від її імені та без її відома уклав кредитний договір з ТОВ «Займер», в розмірі 2000 грн. Кредитор надав боржнику позику строком 30 днів, кінцева дата повернення 29.10.2020, за яким нараховується 2% на день за кожен день користування кредитом. Згідно Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №155324 від 30.09.2020 сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 1200 грн. Всього сума до сплати 3\~200 грн. Вважає, що сума заборгованості нарахована позивачем є безпідставною, так як первісний кредитор не мав права нараховувати передбачені відповідним договором кредиту проценти до повного погашення ним заборгованості, та таким, що відбулося за межами дії укладеного договору, що суперечить закону. Також, заперечує проти задоволення позовних вимог у частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір гонорару визначений стороною позивача та його адвокатом є завищеним. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 3200 грн, з яких 2000 грн - борг за кредитом, 1200 грн сума нарахованих процентів за користування кредитом. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому заперечив щодо доводів позивача про нарахування процентів за межами строку кредитування. Зазначивши, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, що передбачено п. 2.3 Договору. При цьому проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування і сплата процетів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Окрім того, твердження [PERSON] про те, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не доведений є безпідставними та необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. 30 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено\~електронний договір\~№155324\~про надання\~фінансового кредиту. Кредитний договір позичальником було підписано електронним підписом KL6383. Розділом 1 договору визначено наступні основні умови договору: розмір кредиту 2000,00 грн (п. 1.1 договору); кредит видається строком на 30 днів до 29.10.2020 та строк дії договору 30 днів (п.1.2 договору); за користування кредитом сторони сплачують відсотки у розмірі 2% на добу за фіксованою ставкою (п.1.3 договору). Додатком №1 до договору є графік розрахунку та орієнтована сукупна вартість кредиту. Розділом 4 договору сторони погодили відповідальність за невиконання зобов`язань, зокрема, пунктом 4.3. зазначено, що у разі неповернення кредиту у визначений п.1.2 строк, клієнт зобов`язаний виплатити товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення. У реквізитах сторін у [PERSON] вказано картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно з довідкою про ідентифікацію, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/, одноразовий ідентифікатор KL6383, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 30.09.2020, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 380988935755 (а.с. 10). Наведе свідчить, що між сторонами було укладено договір в електронній формі. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою за № 758/01 від 10.01.2025, відповідно до якої 30.09.2020 операція з перерахування коштів на банківську карту № [NUMBER] є успішною, та кошти у сумі 2 000, 00 грн по ній відправлено за відповідним призначенням (а.с. 24). Отже, свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів відповідачу позивачем виконано належним чином та в повному обсязі, окрім того вказана обставина отримання [PERSON] грошових коштів за Кредитним договором №155324 відповідачем не заперечується. 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-28/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників . Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 28.10.2021 року до Договору факторингу № 28/10/2021, ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 155324 від 30.09.2020. 12.11.2021 ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 7). . Випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 155324 встановлено, що станом на 04.12.2024 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 10\~400, 00 грн, яка складається : з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2000,00 гривень, прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 8\~400, 00 грн. (а.с. 8) Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачена договором кредиту заборгованість не погашена. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 634 цього кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. ст. 1, 3 Закону України "Про електронну комерцію"). З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Відповідно до положень п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача. Положеннями\~ст. 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом встановлено, що 30.09.2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «ЗАЙМЕР» договір про надання фінансового кредиту № 155324 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» в сумі 2 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2 000 грн підтверджено інформацією ТОВ «Платежі Онлайн» про перерахування суми кредиту. Отже, за умовами договору, який було підписано [PERSON] строк позики становить 30 днів. Як вбачається із матеріалів справи позичальником не було ініційовано продовження строку надання кредиту, в порядку, передбаченому п.3.3.3. договору, та відповідно не було укладено додаткових угод між сторонами з цього приводу, а отже, на думку суду, вимога позивача про стягнення відсотків у сумі 8\~400,00 грн не підлягає до задоволення, оскільки відсотки за умовами договору можуть нараховуватися в межах строку дії останнього. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 000 грн та процентами в сумі 1200 грн . Отже, проценти повинні бути нараховані за період з 30.09.2020 року по 29.10.2020 року і після цього строку нарахування процентів припиняється. Так, 2000 грн. 00 коп. (сума кредиту) х 2 % = 40 грн. 00 коп. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у коштами). Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за договором становить: 1200 грн. 00 коп. (40 грн. 00 коп. х 30 днів). Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне: Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 10500 гривень було надано договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, який укладений між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В., довіреність від 30.12.2024 року, додаткова угода від 27.12.2024 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Пархомчук С.І. від 18.07.2019 року, акт про отримання правової допомоги від 24.03.25 року, платіжну інструкцію №36915 від 24.03.2025 року та копію розрахунку. Відповідно до акту про отримання правової допомоги від 24.03.2025 року адвокат Пархомчук С.В. надав, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №155324 від 30.09.2020 року у вигляді: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору №155324 від 30.09.2020 року - кількість витраченого часу - 1 година, вартість наданої послуги 2000 гривень; складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики - кількість витраченого часу - 2,5 годин, вартість наданої послуги - 5000 гривень; інші клопотання, звяви до суду, складання процесуальних документів, моніторинг «ЄДРСР» щодо процесуального статусу судової справи - кількість витраченого часу - 1,5 годин, вартість наданих послуг - 3000 гривень; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - вартість послуги - 500 гривень. Загальна вартість наданих послуг - 10500 гривень. Згідно платіжної інструкції №36915 від 24.03.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 10500 гривень. Призначення платежу: оплата за правничу допомогу за договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року. У поданому, відповідачем відзиві на позовну заяву остання заперечувала проти задоволення заяви представника позивача про стягнення судових витрат з тих підстав, що витрати не відповідають об`єму виконаних робіт та належним чином не підтверджені. Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує положення ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно яких інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 10\~400,00 гривень, а судом позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було задоволено частково у розмірі 3 200 грн. 00 коп., тобто задоволено 31% позовних вимог, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500 грн. 00 коп., які просить стягнути представник позивача, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 31% від заявлених вимог, що становить 3255 грн. 00 коп. Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 750 грн. 95 коп.

Outcome: partial