Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

28.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» до [PERSON] про стягнення донарахування не облікованого обсягу природного газу в сумі 85659 гривень 78 копійок та судові витрати. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що внаслідок виявленого згідно акту про порушення №02722 від 02.11.2021, 05.11.2021 року проведено експертизу та складено акт №267 експертизи ЗВТ та пломб, яким встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильник газу типу Premagas BK G4 заводський №2003806, внаслідок чого рішенням комісії №2247аб від 30.12.2021 було визнано акт про порушення №02722 від 02.11.2021 року правомірним та проведено донарахування не облікованого обсягу природного газу в сумі 85659,78 грн.». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01.07.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху. 04.07.2024 року представником позивача на виконання вказаної ухвали суду, надано до суду заяву про усунення недоліків. Оглянувши матеріали справи, суддею встановлено, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали судді від 01.07.2024 року, позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2024 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. 02.10.2024 року до суду надійшла заява від громадянки [PERSON] з відомостями про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за наслідком розгляду якої ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.10.2024 року було зупинено провадження по вказаній цивільній справі до залучення до участі правонаступників - спадкоємців до майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , а саме до закінчення строку для прийняття спадщини 21 січня 2025 року включно. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.01.2025 року з урахуванням ухвали Київського районного суду міста Одеси про виправлення описки від 30.01.2025 року було поновлено провадження по цивільній справі №947/20621/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 06 березня 2025 року о 10 годині 00 хвилин. Одночасно ухвалою суду витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином завірений витяг зі спадкового реєстру, який містить інформацію стосовно наявності (відсутності) у спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] : посвідченого заповіту; спадкового договору; заведеної спадкової справи; інформації про спадкоємців, якими подано заяви про прийняття спадщини; виданих свідоцтв про право на спадщину; а також у разі наявності заведеної спадкової справи, надати належним чином завірену її копію. На виконання вказаної ухвали суду 11.02.2025 року до суду надійшла відповідь з Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі у відповідності до якої відсутня інформація про заведені спадкові справи до майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , як і відсутня інформація про складені заповіти чи спадкові договори від імені спадкодавця. 17.03.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, за наслідком розгляду якого ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07.04.2025 року клопотання задоволено частково. Витребувано: з Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості відносно [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , а саме: наявність інформації про перебування останнього у зареєстрованому шлюбі та відомості про дружину; відомості про наявності у останнього дітей, братів та/або сестер, відомостей щодо інших родичів, які мають право спадкування за законом. Якщо відповідна інформація наявна, то надати до суду відповідні докази з зазначенням відомостей про осіб, з зазначенням їх прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, ступеню родинних зв`язків, дат і періоду перебування у шлюбі, тощо; з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відомості стосовно [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , а саме відомості про осіб з зазначенням їх прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, які були зареєстровані станом на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за адресою місця його реєстрації: [ADDRESS] ; з Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради відомості стосовно [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , складу його родини, а саме: відомості щодо його дружини, дітей, інших родичів, які належать до спадкоємців другої чи інших черг, з інформацією про місце їх зареєстрованого проживання, а також відомості про осіб з зазначенням їх прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, які були зареєстровані станом на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за адресою місця його реєстрації: [ADDRESS] . 25.04.2025 року на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 07.04.2025 від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшла відповідь, з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Додатково до листа від 25.04.2025 року, Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 07.05.2025 року на електронну скриньку суду скеровано повідомлення про те, що станом на 21.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 29.04.2025 року на адресу суду з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшло повідомлення про неможливість надати відомості щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] . 05.05.2025 року від Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання ухвали суду від 07.04.2025 року надійшов лист з повідомленням про наявність наступних актових записів: - актовий запис про шлюб №1288 від 15.09.1970 року, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - актовий запис про народження №514 від 03.03.1988 року, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на [PERSON] , [INFO] , де батьком зазначений [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] ; - актовий запис про народження №2181 від 01.12.1981 року, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на [PERSON] , [INFO] , де батьком зазначений [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] . Надати інформацію щодо братів та/або сестер, відомостей щодо інших родичів, які мають право спадкування за законом немає можливості, у зв`язку з відсутністю даних та оскільки [PERSON] , [INFO] , народився за межами території України, перевірити наявність його народження, батьків, сестер немає можливості, у зв`язку з відсутністю доступу до цих даних. 14.05.2025 року від представника позивача надійшла до суду заява про заміну відповідача його правонаступниками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні, призначеному на 22.05.2025 року, судом клопотання представника позивача задоволено, замінено відповідача [PERSON] , померлого [INFO] на його правонаступників: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання призначене на 08.10.2025 року представник позивача не з`явився, однак 03.10.2025 року надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, та просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] (надалі за текстом - Відповідачі) у судове засідання призначене на 08.10.2025 року також не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Статтею 128\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~повідомляє учасників\~справи про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання чи\~вчинення відповідної\~процесуальної дії,\~якщо їх\~явка є\~не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На виконання положень ч.6 ст. 187 ЦПК України судом були отримано відповіді з яких вбачається, що: - відповідачка [PERSON] , [INFO] , з 07.10.2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (відповідь №1403903 від 22.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру); - відповідачка - [PERSON] , [INFO] , з 30.09.1982 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (відповідь згідно з відомостей ВОМІР МП ГУ ДМС в Одеській області). Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідачів по справі, оскільки останні не мають зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення відповідачів про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судових повісток, на вказану адресу зареєстрованого місця проживання останніх, однак поштові повідомлення у тому числі з відправлення судової повістки на судове засідання 08.10.2025 року, були повернуті до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, відповідачки про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, однак,\~у встановлений судом строк не скористались процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано\~заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 08.10.2025 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2014 року між [PERSON] , як власником житла, та ПАТ «Одесагаз» укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, у відповідності до умов якого виконавець зобов`язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу та технічного обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових систем газопостачання та дворових газопроводів до приватного будинку, загальною площею 114,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . 02.11.2021 року спеціалістом СКПО №57 за участю споживача - [PERSON] , в присутності жінки [PERSON] складено Акт про порушення №02722 на об`єкті: приватна будівля, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , яким встановлено порушення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дій спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації). 02.11.2021 року представником оператора ГРМ складено протокол №12428 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу лічильника газу типу Premagas BK G4 заводський №2003806 рік випуску 2007. Комісією у складі представника юридичної служби, представника служби контролю приборів обліку, представника метрологічної лабораторії, представника ревізійного управління проведено експертизу лічильника газу Premagas BK G4 заводський №2003806 рік випуску 2007, покази 03177 м3, який знято відповідно до протоколу від 02.11.2021 року, за результатом якої складено акт №267 експертизи ЗВТ та пломб від 05.11.2021 року. У відповідності до вказаного акту надано висновок про те, що лічильник газу типу Premagas BK G4 заводський №2003806, містить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ. Відбитки тавра встановленої пломби на ЗВТ не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника. Навколо пломби на аверсі та реверсі пломби наявні підколи та подряпини. На суматорі біля пломби наявні чисельні подряпини. У відповідності до акту №267 експертизи ЗВТ та пломб від 05.11.2021 року експертиза проводилась за відсутності споживача [PERSON] , на ім`я якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та який проживає за адресою: [ADDRESS] . Довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №023757 від 11.11.2021 року встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам ДСТУ 9035: 2020 Р 50-071-98. Підстава: відліковий пристрій не відповідає вимогам п 6.4.1 Р 50-071-98 (пошкодження цілісності заводської пломби). У відповідності до акту-розрахунку №02722 від 30.12.2021 року, розрахована сума нарахувань за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ у розмірі 85659,78 грн. Рішенням комісії №2247аб від 30.12.2021 року задоволено акт про порушення №02722 від 02.11.2021 року та здійснено донарахування згідно акту-розрахунку у сумі 85659,78 грн. 30.12.2021 року позивачем на адресу [PERSON] скеровано супровідний лист разом з яким останньому скеровано акт-розрахунку та повідомлено, що останній протягом 15-ти днів з дня отримання листа повинен сплатити суму нарахувань або звернутись до АТ «Одесагаз» для укладення договору реструктуризації нарахувань. Внаслідок несплати [PERSON] суми нарахувань за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, позивач звернувся до суду з даним позовом. Частиною першою\~статті 2 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей\~12,\~13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015р. «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» (далі-Кодекс ГРС), Постанови НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» (далі Договору), Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 «Про затвердження правил постачання природного газу» (далі - Правила постачання). Кодекс газорозподільних\~систем,\~затверджений постановою\~НКРЕКП від\~30.09.2015\~№ 2494,\~визначає взаємовідносини\~оператора газорозподільних\~систем із\~суб`єктами ринку\~природного газу,\~а також\~визначає правові,\~технічні,\~організаційні та\~економічні засади\~функціонування газорозподільних\~систем,\~зокрема умови\~забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників\~до газорозподільної\~системи для\~приєднання до\~неї їх\~об`єктів будівництва\~або існуючих\~об`єктів (умови\~технічного доступу); доступу\~суб`єктів ринку\~природного газу\~до газорозподільної\~системи для\~фактичної передачі\~(розподілу/споживання)\~належного їм\~природного газу\~до/з\~газорозподільної системи\~(умови\~комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу. Згідно з\~пунктом 1\~глави 2\~розділу ХІ\~Кодексу газорозподільних\~систем,\~в редакції\~станом на\~момент виявлення\~порушення,\~до порушень\~споживача та\~несанкціонованого споживача,\~які кваліфікуються\~як несанкціонований\~відбір природного\~газу з\~ГРМ та\~внаслідок яких\~щодо них\~здійснюється нарахування\~необлікованих об`ємів\~(обсягів)\~природного газу,\~належить,\~зокрема несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до частини 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Пункт 5.13 Наказу Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року №618 про затвердження Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, постачання газу споживачу здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу. Перерахунки об`єму\~протранспортованого газу\~проводяться у\~випадках: тимчасової\~ відсутності\~ ЗВТ\~ (зняття\~ ЗВТ\~ на\~ періодичну,\~позачергову,\~експертну повірки\~та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ) (п. 5.13.1 Правил). Відповідно до пунктів 5.13.2, 5.13.3 вказаних Правил обліку, якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об`єму про транспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. У разі отримання позитивних результатів позачергової або експертної повірки ЗВТ у всіх випадках об`єм протранспортованого газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п`яти аналогічних періодів. Абзац 6 пункту 6 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачає, що якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. Пунктом 1 глави 3 Розділу XI Кодексу ГРМ України передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно з пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме відповідач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), зокрема, лічильника газу навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу. (аналогічний за змістом висновок, викладений Верховним Судом в постановах від 02.07.2019 у справі № 904/2741/18, від 18.05.2021 у справі № 902/417/20, від 11.08.2021 у справі № 927/89/18). Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 454/934/21 (провадження №61-10775св22) дійшов висновку про те, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Згідно ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Приймаючи, що під час розгляду справи [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.07.2024 року, суд також зазначає про наступне. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини входять права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Статтею 1268\~ЦК України\~встановлено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі змісту зазначених норм випливає, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно частин 1, 4 ст. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. У відповідності до витребуваних судом доказів, Київською державною нотаріальною конторою у місті Одесі надано відповідь у відповідності до якої відсутня інформація про заведену спадкову справу до майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , як і відсутня інформація про складені заповіти чи спадкові договори від імені спадкодавця. Також, на виконання ухвали суду від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради було отримано відповідь, у відповідності до якої вбачається, що станом на 21.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За наслідком чого судом встановлено, що оскільки станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , а саме [INFO] , разом з останнім постійно проживали за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , яка є його дружиною та донька - [PERSON] , [INFO] , останні у відповідності до положень частини 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. На підставі вищевикладеного, судом було замінено відповідача [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ,\~на правонаступників: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , по цивільній справі №947/20621/24. Згідно зі статтею 1281 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17 (провадження № 61-8415св21) зазначено, що «у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України». Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. При цьому відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України. У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Таким чином, відповідачі в установлений законом строк прийняли спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , яка згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України належить їм з часу відкриття спадщини, та відсутність у\~\~них\~\~свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на цю спадщину. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що актом про порушення №02722 від 02.11.2021 року, згідно з яким споживачем є [PERSON] та який в подальшому був затверджений рішенням комісії АТ «Одесагаз» за №2247аб від 30.12.2021 року встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ - лічильнику газу типу Premagas BK G4 заводський №2003806, який встановлений до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивачем за наслідком встановленого порушення визначено розмір донарахувань необлікованого обсягу спожитого природного газу за адресою: [ADDRESS] , на суму 85659 гривень 78 копійок. Відповідачами в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема доказів щодо сплати суми донарахування, яка виникла внаслідок несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ на що посилається позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими,\~підлягають задоволенню, стягненню з відповідачів, як правонаступників [PERSON] , у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ в роботу ЗВТ - лічильнику газу типу Premagas BK G4 заводський №2003806, який встановлений до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підлягає на користь Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» заявлений до стягнення розмір донарахувань не облікованого обсягу природного газу у загальному розмірі 85659 гривень 78 копійок, а саме по 42829 гривень 89 копійок з кожного. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом приймається, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватись\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права.\~Судове рішення\~має відповідати\~завданню цивільного\~судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом.\~При виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах\~Верховного\~Суду \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позову в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених вимог до кожного підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування сплаченого останнім судового збору по 1211,20 грн. з кожного. На підставі вищевикладена

Outcome: approved