Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд», про захист прав споживачів, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди, в якому просить: -Стягнути з Відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД», на користь Позивача, [PERSON] грошові кошти в сумі 13 182,22 грн., що складається з: 2182,40 грн. боргу по сплаті неустойки за ненадання товару з обмінного фонду на час ремонту, що тривав з 30.10.2024 року по 08.11.2024 року; 7999,84 грн. неустойки за ненадання товару з обмінного фонду на час ремонту, що тривав з 01.12.2024 року по 16.12.2024 року; 999,98 грн. неустойки за затримку усунення недоліків понад установлений строк та 2000,00 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди. -Стягнути з Відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД», на користь Держави судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 грудня 2022 року [PERSON] придбала в магазині Comfy ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 32 робот-пилосос миючий Dreame L10s Ultra RLS6LADC вартістю 49999,00 грн. Факт купівлі товару підтверджується фіскальним чеком № 210721 від 29.12.2022 р. Відповідно до супровідних документів на товар, строк гарантії становить 2 (два) роки з дати придбання. У процесі експлуатації була виявлена низка недоліків Товару, що унеможливлювали його нормальну експлуатацію. У зв`язку з цим Позивач 30.10.2024 року звернувся до ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» з вимогою про безоплатне усунення виявлених недоліків та надання на час ремонту товару з обмінного фонду. Недоліки товару були виправлені частково, товар з обмінного фонду не був наданий. Через неповне усунення попередньо заявлених недоліків Позивач 01.12.2024 року повторно звернувся до Відповідача з вимогою про безоплатне усунення виявлених недоліків та надання на час ремонту товару з обмінного фонду. Цього разу заявлені недоліки були виправлені повністю, проте товар з обмінного фонду знову не був наданий, а також Відповідачем було допущено порушення строку ремонту, установленого ч.3 ст.709 ЦК України та абз.1 ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». Через порушення Відповідачем вимог ч.3 ст.709 ЦК України та ч.9 ст.8 Закону (усунення недоліків протягом чотирнадцяти днів та надання на час ремонту товару з обмінного фонду) Позивач письмово звернувся до Відповідача з вимогами про: 1. виплату неустойки за ненадання товару з обмінного фонду за період з 30.10.2024 р. до 08.11.2024 р. (10 днів) у розмірі 4999,90 грн. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.) заява Позивача від 11.11.2024 року; 2. виплату неустойки за ненадання товару з обмінного фонду за період з 01.12.2024 р. до 16.12.2024 р. (16 днів) у розмірі 7999,84 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 84 коп.) заява Позивача від 18.12.2024 року; 3. виплату неустойки за затримку усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) за період з 15.12.2024 р. по 16.12.2024 р. (2 дні) у розмірі 999,98 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 98 коп.) заява Позивача від 18.12.2024 року. Зазначені вище вимоги Позивача від 11.11.2024 року були виконані Відповідачем частково в сумі 2817,50 грн. (дві тисячі вісімсот сімнадцять грн. 50 грн.). Вимоги Позивача від 18.12.2024 року були залишені Відповідачем без виконання. У зв`язку з цим сформувався борг Відповідача по сплаті неустойки на загальну суму 11182,22 грн. (одинадцять тисяч сто вісімдесят дві грн. 22 коп.), який Відповідач відмовляється добровільно сплачувати, змушуючи тим самим Позивача звертатися до Суду за захистом своїх порушених прав. Також з огляду на порушення прав Позивача як споживача, тривалість завданих душевних страждань, невизнання й невиконання Відповідачем вимог законодавства по відновленню прав Позивача в добровільному порядку Позивач вважає, що йому було завдано моральної шкоди, розмір грошового відшкодування якої становить 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.). Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 19.03.2025 року. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 16.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 15.05.2025 року. У судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник позивачки [PERSON] , - [PERSON] підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник відповідача ТОВ «КомфіТрейд» - Підуст В.А. вважала позовні вимоги не доказаними тому просила відмовити в позові в повному обсязі.До суду надійшов письмовий відзив від представника відповідача ТОВ «КомфіТрейд» - Підуст В.А., представник вважає позов необгрунтованим, не доказаним, тому просила відмовити в задоволенні у повному обсязі (а.с.21-35). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що, [PERSON] придбала в магазині Comfy ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 32 робот-пилосос миючий Dreame L10s Ultra RLS6LADC вартістю 49999,00 грн. Факт купівлі товару підтверджується фіскальним чеком № 210721 від 29.12.2022 р. Відповідно до супровідних документів на товар, строк гарантії становить 2 (два) роки з дати придбання 30.10.2024 року Позивачка звернулася до магазину COMFY з товаром та зі скаргами, що «заряд акумулятору пристрою не відповідає заявленому». В порядку ч.1 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів», того ж дня товар було прийнято для проведення гарантійного ремонту, про що складено акт прийому-передачі №YODD2547301024. 04.11.2024 року авторизований сервісний центр відремонтував товар шляхом заміни акумуляторної батареї, що підтверджується, Актом видачі товару №58004. 06.11.2024 року, Позивачці було направлено повідомлення на вказаний нею номер мобільного телефону, про завершення ремонту товару. 08.11.2024 року Позивачка звернулася до магазину COMFY та забрала товар без зауважень до здійсненого ремонту товару. 16.11.2024 року на письмову вимогу Позивачки було виплачено неустойку в порядку ч.9 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів». Розрахунок суми виплати здійснено за 7 днів перебування товару в ремонті. Вартість товару 49 999,00 грн. 1% вартості товару = 499,99 грн. 499,99 грн * 7 днів = 3 499,93 грн. 1,5% ВЗ = 52,50 грн. (розмір військового збору) 18% ПДФО = 629,99 грн. (розмір ПДФО). Фактично виплачено позивачці кошти у сумі 2817,50 грн. Цього ж дня 16.11.2024 року, Позивачкою надано письмову заяву про перерахунок виплаченої суми неустойки, оскільки вона вважає, що розрахунок здійснено не вірно. 25.11.2024 року за вих.№1112п-03/07 ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» надано письмову відповідь з роз`ясненням порядку здійснення нарахування та виплату суми неустойки. 01.12.2024 року, посилаючись на виявлення недоліків у товарі «після завершення прибирання робот не може самостійно розпочати зарядку, не може пристати самостійно до зарядних контактів" - Позивачка звернулася до магазину COMFY з вимогою здійснення гарантійного ремонту товару протягом 14 днів та надання на час ремонту, товару з обмінного фонду. Того ж дня товар було прийнято, про що складено акт прийому-передачі №YODD2581011224. 11.12.2024 року авторизований сервісний центр завершив діагностику товару, і за результатами проведеної діагностики недоліки в товарі виявлено не було, на момент діагностики він був справним. Про вказане складено Акт видачі товару №58749 від 11.12.2024 року. Письмове звернення від 01.12.2024 року містило вимогу про здійснення доставки товару за адресою проживання Позивачки. 16.12.2024 року представники Відповідача зв`язалися телефоном з Позивачкою та повідомили їй про можливість здійснення доставки її товару наступного дня 17.12.2024 року, на що отримали її погодження. 17.12.2024 року екіпаж з товаром Позивачки приїхав за вказаною нею адресою, проте Позивачем товар прийнято не було, про вказане свідчить відмітка екіпажу в ТТН №LD051564976 від 16.12.2024 року та фото будинку Позивачки, зроблено екіпажем у день доставки товару. (а.с.33-34). Позивачка самостійно звернулася у магазин 18.12.2024 року та забрала товар . Цього ж дня, 18.12.2024 року Позивачкою було складено заяву про виплату неустойки за кожен день затримки усунення недоліків понад 14 днів та про виплату неустойки за ненадання товару з обмінного фонду. (а.с.35). Перелік товарів, з яких утворюється обмінний фонд затверджено постановою КМУ №172 від 19.03.1994 року. Вказаний перелік містить вичерпний список товарів, зокрема включає в себе пилососи, проте роботи-пилососи до цього переліку не включено. Товар Позивачки це робот-пилосос, тобто цей товар не віднесено до товарів, з яких утворюється обмінний фонд. Роботи-пилососи є відмінними від класичних пилососів своєю конструкцією, потужністю всмоктування, наявністю навігації, а також автономністю роботи, більшою кількістю функцій, наявністю інтелектуальної складової, акумулятора та док-станції. Таким чином, робот-пилосос є більш складним побутовим товаром, на відміну пилососу, який включено до товарів, з яких утворюється обмінний фонд. Отже «пилосос» та «робот-пилосос» є різними товарами. Для визначення строку ремонту застосовується порядок гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затверджений Постановою КМУ №1251 від 28.11.2023 року. П.8 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, закріпленого постановою КМУ №1251 від 28 листопада 2023 року визначено, що закінченням строку здійснення гарантійного ремонту вважається дата повідомлення споживачеві про завершення гарантійного ремонту. СМС-повідомлення про завершення гарантійного ремонту товару було надіслано Позивачці на вказаний нею номер мобільного телефону 06.11.2024 року, тобто ремонт товару тривав з 30.10.2024 року по 05.11.2024 року включно, що складає 7 днів. Факт отримання повідомлення про завершення ремонту товару Позивачка визнає, і дана обставина не потребує доведення. При цьому п.164.2.14 Податкового кодексу визначено, що базою оподаткування є дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди. 01.12.2024 року Позивачкою було надано письмову заяву про гарантійний ремонт товару протягом 14 днів та надання на час ремонту товару з обмінного фонду. Відповідачем товар було прийнято для подальшої відправки в авторизований сервісний центр, про що складено акт прийому-передачі №YODD2581011224. В позовній заяві Позивачка повідомляє, що на момент передачі товару він був несправним однак ані працівники магазину Відповідача, ані Позивачка, не мають необхідної технічної бази, кваліфікації, спеціальних знань та повноважень, необхідних для проведення діагностики товару, - встановити/ підтвердити наявність будь-яких недоліків (дефектів) у товарі. Авторизованим сервісним центром проведено діагностику товару, результатом якої встановлено, що дефект в товарі не підтверджено, тобто товар був справним на момент діагностики про що складено Акт видачі товару №58749 від 11.12.2024 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ст. 611 ЦК України передбачено, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Згідно із\~ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. На підставі\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними діями особистим майновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. п. 3, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості так справедливості. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. На підставі п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, яка її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок і є провина. Відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Статтями 5, 6 ЗУ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», передбачено, що продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов`язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію. Потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причино-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою. Враховуючи наведене вище та правовий висновок, висловлений у постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16, слідує, що відповідно до положень статей 4, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 01.02.2018 року у справі № 661/67/16, Постанові Цивільного касаційного суду у складі Верховного суду України від 16.05.2018 року у справі 751/2547/16, Постанові Цивільного касаційного суду у складі Верховного суду України від 23.05.2018 року у справі № 640/19187/14. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не надала суду письмових доказів в обгрунтування позовних вимог. Також, суд вважає, що позивачка [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд», про захист прав споживачів, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed