Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] понесені витрати у розмірі 160000 грн., витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1600 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 04.08.2023 о 09 год. 02 хв. у м. Кременчуці по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 30 [PERSON] керував транспортним засобом «Nissan Sunny», д.н.з. [NUMBER] , та, виїжджаючи з прилеглої території, не надав дорогу транспортному засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалася по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 30, у результаті чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказав, що на дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.08.2023 [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні ДТП. Зазначив, що у результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту склала 455736 грн. 22 коп. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якого було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У подальшому МСТБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 160000 грн. Окрім того МТСБУ були понесені витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1600 грн. Відповідач у добровільному порядку збитки не відшкодовує. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ЦПК України, за місцем реєстрації. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.08.2023 о 09 год. 02 хв. у м. Кременчуці по вул. Лейтенанта Дніпрова, 30 [PERSON] керував транспортним засобом «Nissan Sunny», д.н.з. [NUMBER] , та, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимоги п.10.2 ПДР, не надав дорогу транспортному засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалася по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 30, у результаті чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.08.2023, яка набрала законної сили, [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. в прибуток держави та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп. Частиною 1 статті 76\~ЦПК України передбачено,\~що доказами\~є будь-які\~фактичні дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин,\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення сторін,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.Згідно частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 06.09.2023 власник пошкодженого автомобіля «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно заяви [PERSON] від 06.09.2021, власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , останній звернувся до МТСБУ на підставі ст.ст. 35, 41\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 04.08.2023. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , за № 34-08-23 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (без ПДВ на запасні частини і матераіли) складає 798510 грн. 30 коп.; коефіцієнт фізичного зносу складників колісного транспортного засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , складає 0,4577; вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників (без ПДВ на запасні частини і матеріали) складає 455736 грн. 22 коп.; ринкова вартість колісного транспортного засобу «Lincoln MКХ», д.н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки (момент до ДТП) становить 780768 грн. Пунктом 8 частини 2 статті 16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 Статті 22\~ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст.\~1166\~ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Вимогами ст.\~1188\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. З матеріалів справи вбачається, що завдавачем шкоди є [PERSON] , який постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.08.2023, яка набрала законної сили, визнаний винуватим у вчинені ДТП, яка сталася 04.08.2023. [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи. Згідно зі п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,\~-\~МТСБУ),\~

Outcome: approved