Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 19 січня 2024 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 73. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя та проживають окремо. Подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає, можливість збереження сім`ї відсутня. У судове засідання позивачка не з`явилась, про час, дату та місце повідомлялась належним чином. До початку розгляду справи подавла заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 19 січня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 73. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно вони не проживають, а отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи те, що позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам, суд вважає необхідним такий задовольнити. Відповідно до статей 21 та 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 та 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі статей 21, 24, 56, 105, 110, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved