Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] 13.08.2023 було укладено електронний Договір №\~6960450 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позивач стверджує, що відповідно до умов договору відповідач отримав строком на 360 днів кредитні кошти у розмірі 10\~000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99 % за 1 (один) день користування. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов Договору, зарахувавши кошти на платіжну картку відповідача за допомогою платіжного провайдера. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконував. 27.05.2024 ТОВ "Авентус Україна" за плату відступило позивачу, а позивач набув на підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№ 6960450 від 13.08.2023. Станом на дату укладання Договору факторингу у відповідача була наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн та за відсотками у розмірі 15 323,00 грн. Так як станом на дату укладання Договору факторингу від 27.05.2024 строк дії кредитного договору № 4254129 від 29.12.2023 не закінчився, то позивач здійснив нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 14 527,00 грн за період з 27.05.2024 до 07.08.2024. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 39 850,00 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.06.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також за клопотанням позивача витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" докази перерахування відповідачу коштів за Договором кредиту. Позивач у судове засідання свого представника не направив, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Додатково повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Ураховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, виданим 04.03.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ "Авентус Україна" зареєстровано як фінансову установу відповідно до Розпорядження Комісії від 28.02.2017 №426. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору № 6960450 від 13.08.2023 позивачем надано суду копію указаного договору, згідно з яким 13.08.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ "Авентус Україна" зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів під стандартну процентну ставку 1,99 % в день. Згідно з п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується за умови, якщо відповідач до 28.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідач, укладаючи кредитний договір на вищевказаних умовах, підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з Договором №190122-1 про переказ коштів від 19.01.2022, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Пейтек Україна", останнє взяло на себе зобов`язання за винагороду надавати ТОВ "Авентус Україна" послуги з переказу коштів. Згідно листом ТОВ "Пейтек Україна" від 12.06.2024 підтверджено успішне перерахуваня коштів 13.08.2023 на суму 10 000,00 грн на картку [NUMBER] На виконання ухвали суду від 13.06.2025 АТ КБ "ПриватБанк" надало суду інформацію про те, що в Банку емітовано на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів у розмірі 10 000,00 грн 13.08.2023. Між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та позивачем, як фактором, 27.05.2024 було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 1.1. Договору перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується відповідно до Додатку № 1 та є невідємною частиною Договору. Згідно з п.1.2 перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги Заборгованості до Боржників відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком 2. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників було підписано 27.05.2024, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників. Реєстр боржників сторонами договору факторингу було підписано 27.05.2024. У цьому Реєстрі під № 7862 значиться [PERSON] , кредитний договір № 6960450, загальна сума заборгованості 25 323,00 грн ,з них 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 323,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми права. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 13.08.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем був укладений кредитний договір № 6960450 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані та надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн під стандартну процентну ставку 1,99 % в день. Відповідач у передбачений договором 360-денний строк заборгованість не повернув. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Отже, позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн разом з процентами вчасно не повернув. Позивач довів, що 27.05.2024 до нього від ТОВ "Авентус Україна" на підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6960450 від 13.08.2023. Позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором №6960450 від 13.08.2023 за період від 27.05.2024 до 07.08.2024, тобто за період від дня переходу до позивача права вимоги за указаним кредитним договором (27.05.2024) до закінчення строку кредитування (07.08.2024) (а.с.18). З цим розрахунком вчастині нарахування позивачу відсотків за користування кредитними коштами суд не погоджується в силу такого. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, до ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч.5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором споживчого кредитування не міг перевищувати 1 %. При цьому, надавачі фінансових послуг, яким є позивач, зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність вищевказаних змін. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Відповідно до умов кредитного договору № 6960450 від 13.08.2023, строк кредитування з 13.08.2023 до 07.08.2024, тобто договір укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (25.12.2023). Однак, частина строку дії кредитного договору з 25.12.2023 до 07.08.2024 підпадає під дію указаного Закону № 3498-ІХ. У відповідності до вказаного закону розмір денної процентної ставки з 25.12.2023 до 10.04.2024 повинен був становити не більше 2,5%, а з 11.04.2024 до 09.08.2024 - не більше 1.5%, з 10.08.2024 - не більше 1,00%. З матеріалів справи вбачається, що за період від 13.08.2023 до 29.10.2023 (а.с. 12) відповідачу нараховано відсотки за користування кредитними коштами з розрахунку 1,99 % у день у розмірі 15 323,00 грн з чим суд погоджується. Також позивач у період строку кредитування від 27.05.2024 до 07.08.2024, тобто за період від дня переходу до позивача права вимоги за указаним кредитним договором (27.05.2024) до закінчення строку кредитування (07.08.2024) (а.с.18) нарахував відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 1,99% у день, тоді як відповідно до вимог Закону № 3498-ІХ мав право нараховувати відсотки у розмірі не більше чим 1,5% у день. Відтак за період з 27.05.2024 до 07.08.2024 суд перераховує вудсотки за відсотковою ставкою 1,5 % у день (10 000,00 грн х 1,5% х 73 дні = 10 950,00 грн). Позивач нарахував за вказаний період відсотки у розмірі 14 527,00 грн, тобто на 3 577,00 грн більше. Тоді підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 6960450\~від 13.08.2023\~у загальному\~розмірі 36\~273,00\~грн,\~яка складається\~із 10\~000,00\~грн \~заборгованості за\~тілом кредиту,\~26\~273,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та копію договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, заявку на виконання доручення до Договору про надання (правничої) допомоги №10/12-2024 відь 10.12.2024, рахунок на оплату до Договору про надання (правничої) допомоги №10/12-2024 відь 10.12.2024, копію Акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання (правничої) допомоги №10/12-2024 відь 10.12.2024, ордер АІ №1895963 адвоката Столітнього Михайла Миколайовича Відповідно до \~ст. 141 ЦПК України, судовий збір та витрати на правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов у даній справі задоволено на 91,02% , отже судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн підлягає стягненню із відповідача на користь позивача у таких розмірах: судовий збір 2204,87 грн, витрати на правничу допомогу 9 102,00 грн.

Outcome: partial