Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

17 лютого 2025 року Позивач надіслав до Суду позов про розірвання шлюбу, що укладений між [PERSON] до [PERSON] , що був зареєстрований 09 квітня 1986 року виконавчим комітетом Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва Відділ запису актів громадянського стану, актовий запис № 551. Позивач зазначив, що не підтримує шлюбних відносин з відповідачкою, не веде спільного господарства, не має спільного бюджету та не проживає разом. Основна причина розпаду сім`ї - це втрата почуття любові, суперечливість характерів, поглядів на життя та сім`ю, відсутність взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка після спливу строку для примирення подала заяву про визнання позову, просив розглядати справу без його участі. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, розглядаючи справу по суті, сприяє примиренню сторін відповідно до частини сьомої статті 211 ЦПК України. У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити строк для примирення подружжя, який не може перевищувати шість місяців, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України (частина сьома статті 240 ЦПК України). Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються. Суд за заявою Відповідачки надав максимальний строк для примирення. Сторони не помирилися, після спливу строку Позивач наполягає на задоволенні позову про розірванні шлюбу. Відповідачка подала заяву про визнання позову. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд звертає увагу на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивача на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Суд,

Outcome: approved