Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА", в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь вартість заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 86100,42 грн., та покласти на відповідача витрати на проведення ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса автотоварознавчого дослідження автомобіля №12339 від 23.07.2020 року у розмірі 2745,79 грн. і витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.. В обґрунтування позову посилався на те, що 05.07.2020 року близько 21.25 год., на перехресті пр-та Московського с пр-том Петра Григоренка у м. Харкові відбулася Дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , та «CHEVROLET AVEO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.08.2020 року водія автомобіля «CHEVROLET AVEO», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. При цьому, постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року відносно водія автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було закрито, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. В результаті даного ДТП належний позивачу автомобіль «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , зазнав значних механічних пошкоджень. Згідно Висновку експерта розмір матеріального збитку складає: 88100,42 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження: 2745,79 грн.. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року по справі № 645/5401/21, провадження № 2/554/1623/2024 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 2000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1155,00 грн.. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (код ЄДРПОУ 21626809) про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 86100,42 грн. відмовлено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року у справі № 645/5401/21, провадження № 2/554/1623/2024 набрало законної сили 23.12.2024 року. З огляду на викладене, позивач вважає, що сума матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 86100,42 грн. має бути стягнута безпосередньо з відповідача [PERSON] , як особи, діями якої спричинено шкоду та визнаної судом винною у настанні події ДТП. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 28.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Семененко Д.В. у судове засіданні не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, в якій він повністю підтримав позов та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів ст. 178 ЦПК України, не подав, жодних клопотань на адресу суду не направляв. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п.п. 2 та 7 ч. 2 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В даному випадку відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою». Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Також відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА" у судове засідання не з`вилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів. Так, судом встановлено, що 05.07.2020 року близько 21.25 год., на перехресті пр-та Московського с пр-том Петра Григоренка у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.11.2019 року), під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , та «CHEVROLET AVEO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.08.2020 р. у справі №645/4107/20 водія автомобіля «CHEVROLET AVEO», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у порушенні вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, і відповідно, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 680,00 грн.. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 р. у справі №645/4067/20 відносно водія автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля CHEVROLET AVEO», д.н.з. [NUMBER] , застрахована у СК «Омега», що підтверджується Полісом № АО/4749939 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.12.2019 року. Згідно цього договору страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн.. 02.06.2021 року СК «Омега» отримало від [PERSON] в інтересах [PERSON] повідомлення про настання страхового випадку 05.07.2020 року. Згідно з Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 12339 від 23.07.2020 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 05.07.2020 року у м. Харкові складає: 88100,42 грн.; вартість проведеного автотоварознавчого дослідження складає 2745,79 грн.. Судом встановлено, що [PERSON] звертався за судовим захистом своїх прав із позовною заявою про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив суд в межах ліміта відповідальності встановленого полісом № АО/4749939 від 24.12.2019 р оку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування у розмірі 86100,42 грн. стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (код ЄДРПОУ 21626809). При цьому, франшизу у розмірі 2000,00 грн. 00 коп., витрати на проведення ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса автотоварознавчого дослідження автомобіля № 12339 від 23.07.2020 року у розмірі 2745,79 грн. та завдану внаслідок ДТП моральну (немайнову) шкоду у розмірі 20000,00 грн. [PERSON] просив стягнути з [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року по справі № 645/5401/21, провадження № 2/554/1623/2024 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені частково, а саме суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 2000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1155,00 грн., а всього: 13155,00 грн.. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (код ЄДРПОУ 21626809) про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 86100,42 грн. відмовлено. Вказане рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року у справі № 645/5401/21, провадження № 2/554/1623/2024 набрало законної сили 23.07.2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Поняття преюдиційність (преюдиціальність) судового рішення безпосередньо пов`язана з конституційними нормами про: обов`язковість судового рішення авторитет і неупередженість правосуддя. Преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, учасники процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Правовий висновок Верховного суду у справі №320/4938/17 встановлює, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Установлені у прийнятих раніше судових рішеннях факти мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС віл 26.11.2019 по справі №922/643/19). Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів, щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17). Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 86100,42 грн., Октябрський районний суду м. Полтави виходив з того, що [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування, що згідно з положеннями п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. При цьому зазначений у п. 37.1.4 ст. 37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає. Отже, Октябрський районний\~суду м.\~Полтави прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача СК «ОМЕГА» страхового відшкодування у розмірі 88 100, 42 грн. та відмовив у цій частині позовних вимог. Таким чином, оскільки вищевказаним судовим рішенням встановлено, що за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика Приватного акціонерного\~товариства «Акціонерна\~страхова компанія\~«ОМЕГА» не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування [PERSON] , останній звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова за захистом своїх прав з цим позовом до винної у ДТП особи - завдавача шкоди наслідок ДТП [PERSON] .. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного. Згідно з вимогами ч. ч 1, 2\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Верховний Суд неодноразово виснував, що в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір матеріального збитку, завданого позивачеві як власнику автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] в результаті ДТП складає 88100,42 грн., що підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 12339 від 23.07.2020 року, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (частини перша, друга, сьома статті 102 ЦПК України). Поданий стороною позивача висновок експерта містить деталізовані висновки на основі, зокрема, огляду пошкодженого автомобіля, містить методологію оцінки, протокол технічного огляду, ремонтну калькуляція, фотододатки, містить розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Таким чином, такий Висновок експертного автотоварозначвого дослідження № 12339 від 23.07.2020 року є належним та допустимим доказом на підтвердження вартості заподіяної позивачу матеріальної шкоди. Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, зауважує, що клопотань про призначення у справі експертизи щодо причин виникнення пошкоджень автомобіля та/або встановлення завданої матеріальної шкоди відповідач не заявляв, як і не надав з цього питання висновку експерта, складеного, відповідно до статті 106 ЦПК України, на його замовлення, хоча це є процесуальним обов`язком відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Стороною відповідача не надано жодного доказу на спростування Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 12339 від 23.07.2020 року, а відтак суд приймає за належні, допустимі та достовірні подані докази представником позивача. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку, що позивачем були доведені обставини на які позивач посилався при зверненні до суду із цим позовом. З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача як винуватця ДТП на користь позивача, суми матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної в розмірі 86100,42 грн, є обґрунтованими, доведеними, а відтак підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6 ст.\~139\~ЦПК розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Суду надано Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 12339 від 23.07.2020 року та докази сплати за вказану послугу, а саме дублікат квитанції № 0.0.1769047325.1 від 15.07.2020 року на суму 2745,79 грн. Вказана обставина доведена у судовому засіданні та відповідно витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved