Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач 05.05.2025 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу. Мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.04.2019 року між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про вікдриття особистого рахунку № [NUMBER] у гривні. Рішенням уповноваженої особи ПАТ "МТБ Банк" про надання кредиту від 18.04.2019 року вирішено надати кредит на умовах овердрафту в сумі 30 000 грн. на споживчі потреби, на строк 12 місяців з можливістю подальшої автоматичної пролонгації встановленого кредитного ліміту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену договором суму кредитних коштів. Однак, Відповідач свої договірні зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 22.04.2025 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23 786,13 грн., з яких: - 12 500 грн. заборгованості за основним боргом; - 4336,37 грн. заборгованості за відсотками; -6949,76 грн. заборгованості за комісією, а саме : 4326,76 грн - залишок заборгованості за санкціонованим овердрафтом; 8183,24 грн. - залишок заборгованості за простроченим санкціонованим овердрафтом; 202,32 грн. - заборгованість за поточними відсотками за санкціонованим овердрафтом; 4134,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками за санкціонованим овердрафтом; 6949,76 грн. - залишок заборгованості по комісіям. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.05.2025 року відкрито провадження у справі Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідачки просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Від відповідача будь-яких заяв та клопотань не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзив на позовну заяву до суду не подала. Відповідно до ч. 13 ст.7ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст.279ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У порядку ст.178ЦПК України відповідачка не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст.178ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. абезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17Закону України«Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» від23лютого 2006року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи у продовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено,що 18.04.2019 року між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про вікдриття особистого рахунку № [NUMBER] у гривні. Рішенням уповноваженої особи ПАТ "МТБ Банк" про надання кредиту від 18.04.2019 року вирішено надати кредит на умовах овердрафту в сумі 30 000 грн. на споживчі потреби, на строк 12 місяців з можливістю подальшої автоматичної пролонгації встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п.1.2. договору про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок № [NUMBER] від 18.04.2019, держатель сплачує банку плату за користування санкціонованим овердрафтом, що є фіксованою та становить 3,2 %, яка відповідно до п.2.1. договору нараховується банком щодня, за період від дня списання суми сануціонованого овердрафту з карткового разунку держателя до дня погашення санкціонованого овердрафту, за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році. 05.07.2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ "МТБ Банк" з Анкетною-заявою про збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку до 60000 грн. Рішенням уповноваженої особи ПАТ "МТБ Банк" про надання кредиту від 08.07.2019 року відповідачу вирішено надати кредит на умовах овердрафту в сумі 60000 грн. Строк надання - 12 місяців. Банк свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену договором суму кредитних коштів, що випискою по особовому рахунку відповідача Так станом на 22.04.2025 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23 786,13 грн., з яких: - 12 500 грн. заборгованості за основним боргом; - 4336,37 грн. заборгованості за відсотками; -6949,76 грн. заборгованості за комісією. Згідно ст.629ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до викладеного вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved