Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Він пояснив, що основною причиною є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі Позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розглядл справи повідомлена належним чином. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1474 від 30 серпня 2008 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, розглядаючи справу по суті, сприяє примиренню сторін відповідно до частини сьомої статті 211 ЦПК України. У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити строк для примирення подружжя, який не може перевищувати шість місяців, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України (частина сьома статті 240 ЦПК України). Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються. Суд заявою сторін надав максимальний строк для примирення. Сторони не помирилися, після спливу строку Позивач наполягає на задоволенні позову про розірванні шлюбу. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд звертає увагу на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивача на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідачки підлягає стягненню на користь Позивача сплачена сума судового збору.

Outcome: approved