Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

20 травня 2025 року, представниця [PERSON] адвокат Шевчук В.В. звернулася до Б.-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищевказаною заявою, в якій просила суд, встановити факт належності\~\~ [PERSON] як співвласнику, правовстановлюючих документів : свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими спорудами від 26 січня 1998 року, яке видане Кароліно-Бугазькою сільською радою на підставі розпорядження органу приватизації від 12 січня 1998 року № 1178, зареєстровано і записано у реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 285 від 17 березня 1998 р. та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 675086, видане 13.12.2007 року на підставі рішення 12 сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 20.07.2007 року № 899 (земельна ділянка з кадастровим номером 5123781500:02:002:0717), мотивуючи це тим, що у вищезазначеному свідоцтві про право власності та в Державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище ім?я та по-батькові заявниці зазначено як « [PERSON] », проте згідно паспорту громадянина України\~\~ [PERSON] , номер [NUMBER] , виданого органом 5140 від 05.07.2019 р. - прізвище ім?я та по-батькові становить « [PERSON] », на що було звернуто увагу державним реєстратором при спробі зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому зареєструвати право власності заявниці не виявляється можливим. Ухвалою Б.-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2025 р. вказані матеріали цивільної справи в порядку ст.ст. 23,31,316 ЦПК України були скеровані за підсудністю до Овідіопольського райсуду Одеської області у зв?язку з реєстрацією місця проживання заявниці на території юрисдикції цього, суду, отримана судом 23.06.2025 р. з авто-розподілом справи в провадження судді Гандзій Д.М., ухвалою якого від 24.06.2025 р., справа прийнята до розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін (а.с. 23-31). В судове засідання представниця заявниці не з?явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, під розписку, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду письмове клопотання, в якому повністю підтримала доводи заяви [PERSON] , яку просила задовольнити та слухати справу за їх відсутністю (а.с. 61-62). Представник заінтересованої особи Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в судове засідання не з?явилася, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надіславши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 42-44). Заінтересовані особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з?явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, надіславши на електронну адресу суду свої заяви, в яких повідомили про відсутність в даній справі спору про право, підтвердивши свої родинні відносини з заявницею та проханням про слухання справи за їх відсутністю, задовольнивши заяву [PERSON] (а.с. 51-56). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з?явилась, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, за адресою свого місця проживання (перебування), що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи за її відсутності або письмових пояснень до суду не надіслала (а.с. 58-60). Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідно із ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім.`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені\~ в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Статтею 316 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно правових позицій Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення - коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно постанови ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі, не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.\~Відповідно до п. 12 цієї Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859-св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 259 ЦПК України (в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. Суд встановив, що Кароліно-Бугазькою сільською радою 26.01.1998 р., на підставі розпорядження органу приватизації від 12 січня 1998 року № 1178, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 1 за реєстровим номером № 285 від 17 березня 1998 р. - було видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в рівній мірі на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (заінтересовані особи) та [PERSON] (заявниці), яка після одруження 01.06.2019 р. змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8,10). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 675086, виданого 13.12.2007 року на ім`я [PERSON] , співвласниками земельної ділянки площею 0,232 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), співвласниками земельної ділянки є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Співвласниками земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , окрім заявниці [PERSON] , є заінтересовані особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Предметом розгляду даної заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту, а тому спір про право в даному випадку відсутній та виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй як співвласнику свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та Державного акту на право власності на земельну ділянку, як співвласнику земельної ділянки з кадастровим номером 5123781500:02:002:0717, площею 0,232 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою житлового будинку та земельної ділянки з дотриманням вимог чинного законодавства. З матеріалів заяви вбачається, що під час оформлення заявницею [PERSON] свідоцтва про право власності на житло та Державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку в написанні її імені та при спробі зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором в усній формі було повідомлено, що в свідоцтві про право власності та в Державному акті на право власності на земельну ділянку, допущено помилку в імені [PERSON] , тому зареєструвати право власності не виявляється за можливе. Так, у вищезазначеному свідоцтві про право власності та в Державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище ім`я та по-батькові заявниці зазначено як « [PERSON] », проте згідно паспорту громадянина України\~\~ [PERSON] , номер [NUMBER] , виданого органом 5140 від 05.07.2019 р., прізвище ім`я та по-батькові становить « [PERSON] », а також, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , видане виконкомом Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 30.07.1993 р., прізвище ім`я та по-батькові становить (на мові оригіналу) « [PERSON] » (а.с. 5,7). Таким чином, суд дійшов висновку, оскільки всі наявні документи, що підтверджують особу заявниці містять ім`я « [PERSON] », під час складання і оформлення свідоцтва про право власності на житло та Державного акту на право власності на земельну ділянку, які є правовстановлюючими документами, внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську мову, допущена помилка у написанні імені заявниці та замість правильного « [PERSON] » помилково вказано « [PERSON] ». Зазначені розбіжності не дають заявниці можливості зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно та відповідно розпоряджатися належним їй майном, тому єдиною можливою підставою в даному випадку для проведення державної реєстрації права власності є рішення суду про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, внаслідок чого заявниця звернулася до суду з відповідною заявою. Вищевказану, встановлену помилку у написанні однієї літери в імені заявниці, суд вважає суттєвою і такою, про порушує конституційні права заявниці на право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою та житловим будинком, а тому є встановленим юридичний факт належності вищевказаних державного акту та свідоцтва про право власності на житловий будинок, як співвласниці заявниці, у зв?язку з чим, заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved