Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 31.10.2017 року в Калинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 196. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Також відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.11.2023 року відповідача оголошено усиновлювачем доньки позивачки [PERSON] , [INFO] із зміною прізвища та по батькові дитини. Наразі позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, мають діаметрально протилежні погляди на життя, втратили почуття любові та порозуміння один до одного. На переконання позивачки сторони стали чужими людьми, між ними відсутнє спілкування. Позивач та відповідач живуть окремим життям, не приймаючи участі у вирішенні справ одне одного. Вже тривалий час позивачка разом з дітьми проживає за кордоном, між ними припинено ведення спільного господарства та вони живуть окремо. Фактично протягом останнього періоду шлюб носить суто формальний характер. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу неможливе, а шлюбні відносини між сторонами фактично припинені більше року назад. За вказаних підстав звертається в суд з даним позовом. Відповідно до ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В. від 01.09.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання о 9 годині 02.10.2025 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте в матеріалах справи наявне клопотання її представника - адвоката Глеби Павла Олександровича про розгляд справи без явки та участі [PERSON] за наявними у суду матеріалами. Обставини наведені у позові підтримують повністю та просять суд задовольнити в повному обсязі, не заперечують проти винесення судом заочного рішення по справі. Позивач та його представник категорично заперечують проти надання сторонам строку для примирення. Додатково просять суд стягнути з відповідача понесені [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень та повідомляють суд, що розмір таких витрат не є остаточним та може бути змінений, розмір та обсяг наданої правничої допомоги буде наданий суду протягом п`яти днів з дня постановлення судом рішення по справі у порядку винесення додаткового рішення у справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак від його представника - адвоката Ференець О.Ю. до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просить розірвати шлюб з [PERSON] . Щодо судових витрат по сплаті судового збору зазначає про таке. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав до початку розгляду справи по суті, тому просить вирішити питання розподілу судових витрат позивача по сплаті судового збору у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а також вирішити питання про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову з державного бюджету. Щодо судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, заперечують. В разі задоволення судом клопотання сторони позивача про призначення судового засідання з метою вирішення питання щодо таких витрат і встановлення стороні позивача строку для подачі доказів понесених витрат на правничу допомогу, стороною відповідача будуть надані відповідні заперечення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.2017 року в Калинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 196. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Також відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.11.2023 року відповідача оголошено усиновлювачем доньки позивачки [PERSON] , [INFO] із зміною прізвища та по батькові дитини. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім`ю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Наразі позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, мають діаметрально протилежні погляди на життя, втратили почуття любові та порозуміння один до одного. На переконання позивачки сторони стали чужими людьми, між ними відсутнє спілкування. Позивач та відповідач живуть окремим життям, не приймаючи участі у вирішенні справі одне одного. Вже тривалий час позивачка разом з дітьми проживає за кордоном, між ними припинено ведення спільного господарства та вони живуть окремо. Фактично протягом останнього періоду шлюб носить суто формальний характер. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу неможливе, а шлюбні відносини між сторонами фактично припинені більше року назад. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам сторін. У поданій письмовій заяві представник позивача - адвокат Глеба П.О. просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] всі понесені останньою судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, в зв`язку із розглядом даної справи та витрати зі сплати судового збору. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ференець О.Ю. у поданій письмовій заяві просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а також вирішити питання про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову з Державного бюджету, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Під час пред`явлення позову позивачем відповідно до квитанції ІD: 9043-6719-5107-8475 від 27.08.2025 року сплачено 1211,20 грн. судового збору, таким чином суд приходить до висновку, що 50% цієї суми, яка складає 605, 60 грн., мають бути повернуті позивачу з Державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи - становить 1211,20 грн. судового збору. Оскільки, судом вирішено питання про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору із Державного бюджету, то із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 605,60 грн. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України регламентовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи зроблену представником позивача [PERSON] - адвокатом Глебою П.О. заяву, питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу слід вирішувати у порядку, передбаченому ч.8 ст.141, п.5 ч.7 ст. 265, п.2 ч.1, ч.3 ст.270 ЦПК України, у разі подання відповідних доказів про оплату правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тому, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу року та запропонувати представнику позивача [PERSON] - адвокату Глебі П.О. подати докази щодо розміру понесених [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в строк до 08.10.2025. На підставі викладеного,

Outcome: partial