Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила та просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 23,9 кв.м за вказаною адресою, а також визнати та затвердити лінію суміжної межі між земельними ділянками [ADDRESS] та земельною ділянкою [ADDRESS] згідно координат поворотних точок І та ІІІ відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року, що надається експертом, а саме: точка І з координатами наведеними у таблиці відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року Х, м 5013237,058 /?, м [NUMBER] і точка ІІІ з наступними координатами відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року Х, м 5013240,810 /?, м [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який отримала у спадок. Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 20.01.1998 р. №66 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських прибудов» спадкодавцеві - [PERSON] , померлій [INFO] , майно якої позивачкою успадковане, було вирішено передати безоплатно у власність земельну ділянку по [ADDRESS] площею 421 кв.м. Право власності на земельну ділянку не було оформлено у зв`язку з тим, що суміжний землекористувач [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] відмовився підписувати акт погодження меж земельної ділянки. Також зазначає про існування спору між минулим власником земельної ділянки по [ADDRESS] - [PERSON] та суміжним землекористувачем земельної ділянки по [ADDRESS] - [PERSON] , що підтверджують листи виконавчого комітету Ізмаїльської міськради від 15.07.2003 за № 3-432, управління містобудування і архітектури Ізмаїльської міської ради від 28.07.2003 за № 841, письмове звернення [PERSON] від 24.10.2006, лист виконавчого комітету Ізмаїльської міськради від 22.11.2006 за № 3-867, виписка з протоколу засідання комісії по земельним спорам від 15.11.2006. Спір залишився не вирішений. Також зазначає, що визначення розміру земельної ділянки для обслуговування житлового будинку необхідно здійснювати на підставі чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм, правил, враховуючи у кожному окремому випадку відповідні критерії розміщення житлового будинку, його характеристики, проектну документацію міста, району міста тощо, але в будь-якому випадку такий розмір не може бути меншим, ніж один метр до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни будівлі. Крім того, у зв`язку з існуванням спору щодо меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем, позивачка не має можливості скористатись своїм правом на отримання у приватну власність присадибної земельної ділянки за зазначеною адресою, у розмірах необхідних для будівництва та обслуговування житлового будинку. В заяві про уточнення позовних вимог від 04.04.2025, позивачка додатково зазначає, що згідно висновку судового експерта Цуркан В.І. судової земельно-технічної експертизи № 21/47-2017 від 14.03.2018 року, за результатами експертного дослідження меж, розмірів та конфігурації земельних ділянок, що перебувають у користуванні позивача та відповідача, судовим експертом встановлено, що у позивачки відсутній доступ до закріпленої рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 522 від 04.07.1995 року за належним їй домоволодінням частини земельної ділянки площею 23,5 кв.м, яка перебуває у фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] . Також зазначає, що згідно висновку експерта № 98/114-2022 за результатами додаткової судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 500/4635/16-ц, складеної 16.04.2024 року встановлено, що визначене за результатами виконаної приватним підприємством «Фірма Бізнес-партнер» станом на 04.03.2021 року геодезичної зйомки земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] фактичне місцеположення лінії суміжної межі між ними не відповідає місцеположенню лінії межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , яке визначне складеними Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріалами обміру будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1995 року, які затверджені рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварталу № 376 м. Ізмаїла», в результаті чого у фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] перебуває частина земельної ділянки площею 23,9 кв. м., яка відповідно до вищевказаного рішення мала б перебувати у користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно затвердженим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварталу [ADDRESS] » виконаним станом на 20.01.1955 року Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації обмірам будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл лінією лівої бокової межі земельної ділянки [ADDRESS] , яка частково є суміжною із земельною ділянкою [ADDRESS] , має вважатись лінія довжиною 29,0 м, яка поєднує зображені у графічному додатку № 1 точки І та ІІІ, координати яких відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року наведені в таблиці 1. В судове засіданні позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, надали письмову промову в судових дебатах та заяву, якою позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення, в яких зокрема вказав, що право власності на земельну ділянку за [PERSON] за її життя не було оформлено, [PERSON] на теперішній час намагається оформити право власності на земельну ділянку шляхом її приватизації. Зокрема, до позовної заяви були додані матеріали геодезичної зйомки, згідно яких площа земельної ділянки, яку намагається отримати позивачка у власність складає 437 кв.м., тобто на 16 кв.м. більше ніж було передано у власність колишньому власнику домоволодіння. В той же час, ніяких пояснень з приводу того яким чином відбулось збільшення площі земельної ділянки та найголовніше, за рахунок чиєї земельної ділянки, позивачка не зазначає. Зазначає, що [PERSON] захопила частину чужої земельної ділянки, зокрема, земельної ділянки площею 223 кв.м., що знаходиться у його користуванні. Посилання позивачки на нормативно-правові акти прийняті у 1992 році та 1996 році, є нічим іншим ніж спробою обґрунтувати необхідність перегляду існуючих більш ніж 50 років меж між земельними ділянками № [NUMBER] та [ADDRESS] . З моменту встановлення, межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] переглядалися лише з боку позивачки та колишнього власника будинку шляхом збільшення площі земельної ділянки [ADDRESS] за рахунок земельної ділянки [ADDRESS] . В судове засідання представники відповідача [PERSON] , не з`явилися, надали письмову промову в судових дебатах та заяву, якою позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за їх відсутності. В письмових поясненнях та письмовій промові до судових дебатів зокрема зазначили, що позовна вимога про «визнання та затвердження лінії суміжної межі між земельними ділянками» є неналежним способом захисту прав позивачки, до позовної заяви були додані матеріали геодезичної зйомки, згідно яких площа земельної ділянки, яку позивачка намагається отримати у власність складає 437 кв.м., тобто на 16 кв.м. більше ніж було передано у власність колишньому власнику домоволодіння. Також зазначали, що слід критично оцінювати висновки судового експерта Цуркана В.І. № 18 від 14.03.2018 та № 98/114-2022 від 16.04.2024, оскільки у висновку експерта міститься аналіз лінійних розмірів ліній фасадних меж з боку вулиці Топольна, земельних ділянок № [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , а також відображено, що існує різниця в обмірах земельних ділянок станом на 1955 рік (57,92 метра) та станом на 2021 рік (57,629 метра), тобто фактичний лінійний розмір ліній фасадних меж з боку [ADDRESS] відрізняється на 0,291 м або на 29 сантиметрів. Зменшення лінійного розміру ліній фасадних меж земельної ділянки [PERSON] відбулося за рахунок земельної ділянки [ADDRESS] (розмір у 1955 році 14,07 м. у 2021 році 14,318 м.). Зазначає, що така ситуація могла виникнути як в результаті того, що внаслідок науково-технічного прогресу станом на сьогодні, застосовується більш точні обміри, так і в результаті помилок, допущених особами, які здійснювали обмір земельних ділянок у 1955 році. При цьому, експерт пропонує збільшити розмір земельної ділянки [PERSON] на 1,25 м, що є більше ніж в два рази ніж різниця порівняно з 1955 роком. Також зазначає, що позивачкою не доведено поза розумним сумнівом, що «зменшення» (в лапках тому, що фактично маємо збільшення) площі земельної ділянки є наслідком дій саме [PERSON] , а захист прав позивачки у той спосіб про якій вона просить безумовно призведе до порушення прав відповідача, в частині зменшення розміру проходу до його земельної ділянки, який стане меншим ніж встановлені законодавством вимоги. Таким чином, належним способом захисту прав позивачки є встановлення на її користь земельного сервітуту для обслуговування належного їй житлового будинку, що передбачено висновком судового експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Скибінської Т.М. за № 098/21 від 24.03.2022. Представник третьої\~особа -\~Ізмаїльської міської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих № 522 від 09.06.1955, було затверджено матеріали Ізмаїльського міжміського бюро технічної інвентаризації щодо обміру земель будівельного кварталу № 376 загальною площею 6120 кв.м. та пропозиції комісії, зареєстровано за землекористувачами будівельний квартал №376 в розмірі 6120 кв.м. та зареєстровано за будинком [ADDRESS] (колишній номер 21) земельну ділянку площею 420,9 кв.м. та за будинком [ADDRESS] (колишній номер [NUMBER] ) земельну ділянку площею 224,8 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів від 20 січня 1998 року, передано земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,0421 га, що знаходиться в користуванні [PERSON] безоплатно в приватну власність [PERSON] та рекомендовано замовити технічну документацію для видачі державного акту на право приватної власності на землю. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМО № 208358, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області 21.10.2009, державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області посвідчено, що спадкоємицею майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її онука [PERSON] , спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається із житлового домобудування з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАС № 829488, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області 10.02.2016, приватним нотаріусом посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , спадщина, на яке видане свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 з судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц, складеної судовим експертом Цуркан В.І. 14.03.2018, судовий експерт дійшов наступних висновків: згідно з Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів працюючих №522 від 04.07.1955 року за землекористувачами будівельного кварталу №376 було зареєстровано земельну ділянку площею 6120,0 кв. м., у тому числі: площею 420,9 кв. м. за домоволодінням [ADDRESS] ; площею 224,8 кв. м. за домоволодінням [ADDRESS] графічно зображено на малюнку 1. За результатами виконаних в ході дослідження обмірів земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] встановлено: - у фактичному користуванні власника домоволодіння по [ADDRESS] перебуває земельна ділянка площею 422,7 кв. м.; - у фактичному користуванні власника домоволодіння по [ADDRESS] перебуває земельна ділянка 242,5 кв. графічно зображено у додатку №2. За наданими для дослідження документами з`ясовано, що в період з 20.01.1955 року площі, конфігурації та лінійні розміри зовнішніх меж земельних ділянок при домоволодіннях [ADDRESS] та [ADDRESS] до часу дослідження набували змін, які фіксувались в ході проведення поточних технічних інвентаризацій і відображені в матеріалах інвентаризаційних справ КП «Ізмаїльське МБТІ». Серед наданих для дослідження документів відсутні передбачені чинним законодавством документи щодо підстав зміни розмірів та конфігурації зовнішніх меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] . За результатами проведеного дослідження встановлено: 1) У фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 422,7 кв. м. (графічно зображено у додатку №2). що більше на 1,8 кв.м. (422,7 кв.м. - 420,9 кв. м.) ніж визначено у рішенні виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради працюючих №522 від 04.07.1955 року. 2) У фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 243 кв. м. (графічно зображено у додатку №2), що більше на 17,7 кв. м. (242,5 кв. м. - 224,8 кв. м.) ніж визначено у рішенні виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради працюючих №522 від 04.07.1955 року. Конфігурація та лінійні розміри зовнішніх меж земельних ділянок, які перебувають у фактичному користуванні власників домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] не відповідають відображеним на схематичному плані будівельного кварталу №376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1955 року. На час дослідження земельна ділянка при домоволодінні по [ADDRESS] забезпечена самостійним виходом (виїздом) на вулицю Топольна через ворота та хвіртку (фото №1 у додатку №1), відповідно і доступ на вказану земельну ділянку здійснюється через ці ж ворота та хвіртку, але при цьому відсутній доступ до закріпленої рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради та №522 від 04.07.1955 року частини земельної ділянки площею 23,5 кв. м., яка перебуває у фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] . Для забезпечення безперешкодного доступу та користування власнику домоволодіння [ADDRESS] до закріпленої Рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради депутатів працюючих №522 від 09.06.1955 року земельної ділянки площею 420,9 кв. м., у тому числі і частини її площею 23,5 кв. м., яка перебуває у фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] , необхідно встановити лінію суміжної межі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] у відповідності до схематичного плану будівельного кварталу №376 міста Ізмаїл, які на місцевості визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок І та ІІ відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року графічно зображено у додатку №2. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експерта № 109/2020 від 26.07.2021 додаткової судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 500/4635/16-ц, складеного судовим експертом Скибінською Т.М., судовий експерт дійшов наступних висновків: виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах справи, а саме: копії Схематичного плану обміру кварталу №376/608 ( [ADDRESS] ) від 20.01.1955р., затвердженого Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих №522 від 09.06.1995р. (а.с. 16, том 1) та Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (a.c. 146, том 1), експертом було встановлено, що ширина фасаду земельної ділянки [ADDRESS] , при запропонованому варіанті відновлення меж, відображеному у Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 128-146, том 1), не буде відповідати ширині фасаду земельної ділянки [ADDRESS] , відображеній в копії Схематичного плану обміру кварталу №376/608 від 20.01.1955р., затвердженого Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих №522 від 09.06.1995р. (а.с. 16, том 1). Виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи, враховуючи результати візуального огляду житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м. з господарськими будівлями, розташованих на земельній ділянці [ADDRESS] , на які зареєстровано право власності, відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 52, том 1) та копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно..., номер інформаційної довідки: 52999525, дата формування: 10.02.2016р. (а.с. 54, том 1), а також враховуючи їх фактичне місце розташування на земельній ділянці [ADDRESS] , експертом було встановлено, що при запропонованому варіанті відновлення суміжної межі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , відображеному у Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 128-146, том 1), ширина проходу на земельну ділянку [ADDRESS] , буде становити 0,88 м., що не буде відповідати п. 3.2 Методики «Порушення меж суміжного землекористування», Донецький НДІСЕ Міністерства юстиції України, 2006р. (державна реєстрація від 05.06.2009р., реєстраційний код 10.7.02), де зазначено, що прохід на земельну ділянку повинен бути не менше ніж 1,20 м. В результаті проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи, експертом було встановлено, що: - у Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 128-146, том 1) відсутні відомості вирахування дирекційних і внутрішніх кутів, відстаней між точками, повороту меж з контролем, координат та площі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] (в т.ч. і на будівлі та споруди, наявні на зазначених земельних ділянках); фактичні відстані між точками по периметру земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , які відображені в Зведеному плані зовнішніх меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , який міститься у Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 146, том 1) та фактичні відстані між точками по периметру земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , які відображені в Кадастрових планах зовнішніх меж земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] та [ADDRESS] , виготовлених сертифікованим інженером-геодезистом ПП «Фірма Бізнес-партнер» Мазуренко І.В. станом на 04.03.2021 р., мають розбіжності, отже, відповісти на поставлене питання, а саме: «Якщо ширина проходу на земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] не буде відповідати Будівельним нормам та правилам, надати варіант (варіанти) встановлення лінії Суміжних меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] », експерту не наддається можливим. Відповідно до висновку експерта № 098/2021 від 24.03.2022 додаткової судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 500/4635/16-ц, складеного судовим експертом Скибінською Т.М., судовий експерт дійшов наступних висновків: виходячи з проведеного дослідження, враховуючи вимоги нормативних актів, експертом було встановлено, що у разі встановлення межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , на відстані 1,0 м від житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , що передбачено п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, в якому зазначено про те, що: «... для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м», ширина проходу на земельну ділянку [ADDRESS] , яка знаходиться в фактичному користуванні [PERSON] , буде становити 0,89 м ~ 0,99 м, що не буде відповідати мінімальній нормативній ширині проходу, зазначеній в п. 3.2 Методики «Порушення меж суміжного землекористування», Донецький НДІСЕ Міністерства юстиції України, 2006р. (державна реєстрація від 05.06.2009р., реєстраційний код 10.7.02), а саме: 1,20 м. Отже, виходячи з вищенаведеного, експерт пропонує варіант встановлення лінії суміжної межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до її фактичного місця розташування, з урахуванням фактичних відстаней між точками, які відображені в Кадастрових планах зовнішніх меж земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] та [ADDRESS] , виготовлених сертифікованим інженером-геодезистом ПП «Фірма «Бізнес-партнер» Мазуренко І.В. станом на 04.03.2021р., а саме (див. Графічне відображення, малюнок №№1 - зазначено червоним кольором): - від точки 1, по прямій лінії на відстані 11,73 м ( до точки 2): - з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,13 м (до точки 3); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,23 м (до точки 4); - далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 5); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,54 м (до точки 6); При запропонованому варіанті встановлення лінії суміжної межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , з метою забезпечення обслуговування (ремонту) стіни житлового будинку літ. «А» та частини стіни сараю літ. «Д», які належать [PERSON] , враховуючи вимоги: - Земельного кодексу України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року, - п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019р. №104, експерт вважає доцільним встановити земельні сервітути: по відношенню до частини земельної ділянки, яка знаходиться в фактичному користуванні [PERSON] : площею 0,0012 га вздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А», який належить [PERSON] , межі якого описуються наступним чином (див. Графічне відображення, малюнок №1 зазначено блакитним кольором): - від точки 1, по прямій лінії на відстані 11,73 м (до точки 2); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 8); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 11,76 м (до точки 9); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 1); площею 0,0002 га вздовж зовнішньої стіни частини сараю літ. «Д», який належить [PERSON] межі якого описуються наступним чином (Графічне відображення, малюнок №1 зазначено синім кольором): - від точки 4, по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 5); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,54 м (до точки 6); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 7); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,57м (до точки 4). Відповідно до висновку експерта № 98/114-2022 від 16.04.2024 за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц, складеної судовим експертом Цуркан В.І., експерт дійшов наступних висновків: визначене за результатами виконаної приватним підприємством «Фірм Бізнес-партнер» геодезичної зйомки земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] станом на 04.03.2021 року фактичне місцеположення лінії суміжної межі між ними не відповідає місцеположенню лінії межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , яке визначене складеними Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріалами обміру будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1995 року, які затверджені рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 52 «Про результати обміру земель будівельного кварталу [ADDRESS] », в результаті чого у фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] перебуває частина земельної ділянки площею 23,9 кв. м., яка відповідно до вищевказаного рішення мала перебувати у користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно затвердженим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварталу [ADDRESS] » виконаним станом на 20.01.1955 року Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації обмірам будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл лінією лівої бокової межі земельної ділянки [ADDRESS] , яка частково є суміжною із земельною ділянкою [ADDRESS] , має вважатись лінія довжиною 29,0 м, яка поєднує зображені у графічному додатку № 1 точки І та ІІ, координати яких відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року наведені в таблиці 1. Визначені відповідними кадастровими планами та результатами виконаних приватним підприємством «Фірма Бізнес-партнер» фактичні лінійні розміри ліній фасадних меж земельних ділянок [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з боку [ADDRESS] не відповідають визначеним в затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварталу [ADDRESS] » виконаних Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріалах обміру будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1955 року лінійним розмірам фасадних меж земельних ділянок [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Причиною невідповідності може бути зміна конфігурацій ліній цих фасадних меж та зміна місця положення ліній бокових меж, зокрема між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] і [ADDRESS] та [ADDRESS] . Визначений за результатами виконаної станом на 04.03.2021 року приватним підприємством «Фірма Бізнес-партнер» геодезичної зйомки лінійний розмір фасадної межі земельної ділянки [ADDRESS] складає 13,847 м, тож не відповідає визначеному в затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварталу [ADDRESS] » виконаних Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріалах обміру будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1955 року лінійному розміру фасадної межі земельної ділянки [ADDRESS] 14,70 м, оскільки є меншим на 0,853 м. Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 Цивільного кодексу України). Вказані норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Разом з цим, приписами процесуального права також визначено (стаття 4 ЦПК України), що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вказані положення статті 4 ЦПК України і статей 15,\~16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).). Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. У постанові ВП ВС від 02.02.2021 за № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Згідно ч.5\~ст. 177 ЦК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У відповідності до положень ч.1\~ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено в\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила, що відповідач самовільно використовує земельну ділянку, яка є необхідною для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , а тому вона позбавлена можливості обслуговувати належний їй житловий будинок з тильного боку, який межує з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що розмір земельної ділянки для обслуговування її будинку необхідно визначити так, щоб від найбільш виступаючої частини стіни її будинку до межі сусідньої ділянки було щонайменше 1 (один) метр, а також в подальшому, згідно уточнення позовних вимог, просить, з посиланням на висновок експерта № 98/114-2022 за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц від 16.04.2024, складеної судовим експертом Цуркан В.І., визнати та затвердити лінію суміжної межі між земельними ділянками [ADDRESS] та земельною ділянкою [ADDRESS] згідно координат поворотних точок І та III відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року, що надається експертом, а саме: точка І з координатами наведеними у таблиці відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року Х, м 5013237,058 /?, м [NUMBER] і точка ІІІ з наступними координатами відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року Х, м 5013240,810 /?, м [NUMBER] . Водночас, відповідно до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих № 522 від 09.06.1955, було затверджено матеріали Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації щодо обміру земель будівельного кварталу № 376 загальною площею 6120 кв.м. та пропозиції комісії, зареєстровано за землекористувачами будівельний квартал №376 в розмірі 6120 кв.м. та зареєстровано за будинком [ADDRESS] ) земельну ділянку площею 420,9 кв.м. та за будинком [ADDRESS] (колишній номер 33) земельну ділянку площею 224,8 кв.м. Як вбачається з висновку експерта № 98/114-2022 від 16.04.2024 за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц, складеної судовим експертом Цуркан В.І., дослідження полягало у виконанні співставлення даних виконаного ПП «Фірма Бізнес-партнер» (а.с. 69, том ІІ) обміру земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] з даними виконаних Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 20.01.1955 року (а.с. 69 том II) і затверджених рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварталу [ADDRESS] ». Судовим експертом також проведено аналіз лінійних розмірів ліній фасадних меж з боку [ADDRESS] земельних ділянок [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] за складеним сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] станом на 10.03.2021 року Зведеним планом за результатами геодезичної зйомки та архівних даних БТІ в межах [ADDRESS] , результати якої відображені у Таблиці 2. Як вбачається з таблиці 2 висновку експерта № 98/114-2022 від 16.04.2024 за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц, складеної судовим експертом Цуркан В.І.: 1) довжина лінії фасадної межі земельної ділянки № [NUMBER] відповідно до матеріалів обміру будівельного кварталу № 376 станом на 20.01.1955 року складає 14,07 м., а згідно результатів геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року 14,318 м, тобто є більшою на 0,248 м; 2) довжина лінії фасадної межі земельної ділянки № [NUMBER] відповідно до матеріалів обміру будівельного кварталу № 376 станом на 20.01.1955 року складає 14,70 м., а згідно результатів геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року 13,847 м, тобто є меншою на 0,853 м; 3) довжина лінії фасадної межі земельної ділянки № [NUMBER] відповідно до матеріалів обміру будівельного кварталу № 376 станом на 20.01.1955 року складає 11,80 м., а згідно результатів геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року 11,888 м, тобто є більшою на 0,088 м; 4) довжина лінії фасадної межі земельної ділянки № [NUMBER] відповідно до матеріалів обміру будівельного кварталу № 376 станом на 20.01.1955 року складає 17,35 м., а згідно результатів геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року 17,5764 м, тобто є більшою на 0,226 м; 5) загальна довжина ліній фасадних меж з боку [ADDRESS] земельних ділянок № № [NUMBER] відповідно до матеріалів обміру будівельного кварталу № [NUMBER] станом на 20.01.1955 року складає 57,92 м., а згідно результатів геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року 57,629 м., тобто є меншими на 0,291 м. Судовим експертом також встановлено, що лінійний розмір фасадної межі земельної ділянки [ADDRESS] з кадастровим номером 5110600000:01:039:0016 за даними кадастрового плану становить 14,318 м, тож не відповідає визначеному затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварта [ADDRESS] » виконаних Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріалах обміру будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1955 року лінійному розміру фасадної межі земельної ділянки [ADDRESS] - 14,07 м, оскільки є більшим на 0,248 [ADDRESS] є наріжною і по лінії її меж з боку [ADDRESS] розташовувався і розташований житловий будинок з незмінними розмірами тож збільшення лінійного розміру на 0,248 м могло відбутися лише в бік земельної ділянки [ADDRESS] , що вбачається з опису проведеного експертом дослідження та відповіді експерта на третє питання. Тобто, судовий експерт Цуркан В.І. під час проведення дослідження встановив, що збільшення лінійного розміру земельної ділянки № 31 на 0,248 м могло відбутися лише в бік земельної ділянки [ADDRESS] . Відповідно, зменшення лінійного розміру земельної ділянки № 33, якою користується позивач, відбулося на 0,248 м за рахунок збільшення земельної ділянки № [NUMBER] . Також судовий експерт Цуркан В.І., у дослідженні вказує, що зазначені відповідними кадастровими планами та результатами виконаних приватним підприємством «Фірма Бізнес партнер» фактичні лінійні розміри ліній фасадних меж земельних ділянок [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з боку [ADDRESS] не відповідають затвердженим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварта [ADDRESS] » виконаних Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріалах обміру будівельного кварталу № 376 міста Ізмаїл станом на 20.01.1955 року лінійним розмірам фасадних меж земельних ділянок [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , а причиною невідповідності зазначає зміну конфігурацій лінії фасадних меж та зміну місця положення ліній бокових меж, зокрема між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] і [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно, на думку судового експерта, зміна конфігурацій лінії фасадних меж та зміна місця положення ліній бокових меж, відбулися лише між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] і [ADDRESS] та [ADDRESS] . Таким чином, з такого висновку експерта вбачається, що відповідна зміна місця положення ліній бокових меж між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також збільшення лінійного розміру ліній фасадних меж земельної ділянки [ADDRESS] відбулося за рахунок зменшення лінійного розміру ліній фасадних меж земельної ділянки [ADDRESS] на 0,248 м. При цьому, власник житлового будинку та користувач земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] , до суду в якості відповідача позивачем не залучався, позивачем позовні вимоги до такої особи не заявлялися. Судовий експерт також вказує про зміну конфігурацій ліній фасадних меж та зміну місця положення ліній бокових меж між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , одночасно зазначаючи, що довжина лінії фасадної межі земельної ділянки [ADDRESS] відповідно до матеріалів обміру будівельного кварталу № 376 станом на 20.01.1955 року складає 11,80 м., а згідно результатів геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року 11,888 м, тобто є більшою на 0,088 м. Відповідно до цього, поза розумним сумнівом є той факт, що відповідна зміна місця положення ліній бокових меж між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також збільшення лінійного розміру ліній фасадних меж земельної ділянки [ADDRESS] за рахунок зменшення лінійного розміру ліній фасадних меж земельної ділянки [ADDRESS] не може бути більшим ніж на 0,088 м. \~ \~ \~ \~Водночас, позивачка з посиланням на висновок експерта № 98/114-2022 від 16.04.2024 за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц, складеної судовим експертом Цуркан В.І. просить суд зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 23,9 кв.м, визнати та затвердити лінію суміжної межі між земельними ділянками [ADDRESS] та земельною ділянкою [ADDRESS] згідно координат поворотних точок І та III відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року, що надається експертом, а саме: точка І з координатами наведеними у таблиці відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року Х, м 5013237,058 /?, м [NUMBER] і точка ІІІ з наступними координатами відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року Х, м 5013240,810 /?, м [NUMBER] . Як зазначає судовий експерт Цуркан В.І. у висновку експерта № 98/114-2022 від 16.04.2024 за результатами додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц, при вирішенні поставлених питань керувався, зокрема методикою 10.7.02 «Порушення меж суміжного землекористування», згідно якої предмет визначення розташування межі суміжного землекористування відповідно до правовстановлюючих документів необхідні прив`язки капітальних будов сторін до межі суміжного землекористування. Зазначає, що крапкою відліку при визначенні суміжної межі приймаються капітальні будови. Також зазначає, що за складеними Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації планами та абрисами земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] станом на 20.01.1955 року з`ясовано, що на той час лінія їх суміжної межі визначалась одним відрізком довжиною 19,72 м, який поєднував точку, що розташовувалась на відстані 1,25 м від північно-східного кута будинку літ. «А» домоволодіння [ADDRESS] та на відстані 1,15 м від південно-східного кута будівлі літ. «А» домоволодіння [ADDRESS] , і точку перетину із суміжною межею з домоволодінням [ADDRESS] , крім того вказаний відрізок проходив через точку, яка розташовувалась на відстані 1,54 м від північно-західного кута будинку літ. «А» домоволодіння [ADDRESS] . В якості базису відтворення та подальшого співставлення складеного Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації плану земельної ділянки [ADDRESS] станом на 20.01.1955 року експертом прийнято розташований на ній житловий будинок літ. «А», зокрема його північно-східний та північно-західний кути і північна стіна довжиною 16,46 м. Також зазначає, що відтворення складеного Ізмаїльським міжміським бюро технічної Інвентаризації станом на 20.01.1955 плану земельної ділянки [ADDRESS] не є можливим оскільки в її межах відсутні будівлі, відносно яких виконувались прив`язки ліній зовнішніх меж на вказану дату. В результаті співставлення відтвореного плану земельної ділянки [ADDRESS] , який було складено Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 20.01.1955 року, та складених за результатами виконаної приватним підприємством «Фірма Бізнес-партнер» геодезичної зйомки станом на 04.03.2021 року планами зовнішніх меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] за фактичним користуванням експертом встановлено, що частина визначеної планом від 20.01.1955 року земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] площею 23,9 кв. м. перебуває у фактичному користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] . З вказаного вбачається, що судовий експерт в якості базису відтворення та подальшого співставлення складеного Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації плану земельної ділянки [ADDRESS] станом на 20.01.1955 року прийняв розташований на ній житловий будинок літ. «А», зокрема його північно-східний та північно-західний кути і північну стіну довжиною 16,46 м., врахувавши відстань 1,25 м від північно-східного кута будинку літ. «А» домоволодіння [ADDRESS] . При співставленні судом плану земельної ділянки садибного (індивідуальному) житловому будинку, зазначеного у технічному паспорту житлового будинку [ADDRESS] , виготовленого станом на 04.08.2009 року, з генеральними планами (схемами) ділянки [ADDRESS] ), станом на 18.11.1945, 07.06.1951, 20.01.1955, судом встановлено, що конфігурації такого житлового будинку літ. «А» є різними. Крім того, відповідно до пункту 2 рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів від 15 жовтня 1980 року № 568, дозволено [PERSON] , що мешкає по [ADDRESS] провести капітальний ремонт будинку з реконструкцією та збільшенням житлової площі до 50,7 кв.м. та прибудови веранди розміром 2,5 х 9 м. Відповідно до генерального плану (схем) ділянки [ADDRESS] ) від 09.01.1978 року, відбулася зміна конфігурації житлового буднику, в тому числі шляхом внесення відповідних змін до схеми житлового будинку 06.05.1980 року та 01.04.1988 року. Також, з оціночного акту № 1 від 09.01.1978, який зберігається в матеріалах інвентарної справи житлового будинку [ADDRESS] , вбачається, що зовнішньою обробкою стін є: помазка глиною та штукатурка. В свою чергу, як вбачається з додатку № 1 до судової земельно-технічної експертизи № 21/47-2017, станом на момент проведення судовим експертом дослідження, зовнішньою обробкою житлового будинку [ADDRESS] є цегла. Суд наголошує, що базовим принципом будь-якої ретроспективної експертизи, зокрема земельно-технічної, є використання для розрахунків незмінних, стабільних у часі об`єктів (капітальних споруд, елементів ландшафту), які існували на момент первинного встановлення меж. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що підхід судового експерта за яким в якості базису відтворення та подальшого співставлення складеного Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації плану земельної ділянки [ADDRESS] станом на 20.01.1955 року прийняв розташований на ній житловий будинок літ. «А», зокрема його північно-східний та північно-західний кути і північну стіна довжиною 16,46 м., врахувавши відстань 1,25 м від північно-східного кута будинку літ. «А» домоволодіння [ADDRESS] , є хибним, оскільки, як встановлено судом на підставі архівних матеріалів технічної інвентаризації та рішень органів місцевого самоврядування, житловий будинок літ. «А» по [ADDRESS] зазнав суттєвих змін (реконструкції, прибудови, зміни зовнішньої обробки) після 1955 року. Отже, його конфігурація та точне розташування на момент проведення експертизи не є тотожними тим, що існували на момент первинного встановлення меж. Використання зміненого з часом об`єкта в якості незмінного базису для відтворення межі робить висновки експерта щодо накладення ділянки площею 23,9 кв.м. необґрунтованими та такими, що не можуть бути покладені в основу судового рішення. Крім того, сам зміст експертного висновку судового експерта Цуркан В.І. містить внутрішні суперечності. Судовий експерт встановлює, що фасадна межа ділянки позивачки № 33 зменшилась на 0,853 м. При цьому, фасадна межа ділянки відповідача № 35 збільшилась лише на 0,088 м, тоді як фасадна межа іншого суміжного землекористувача, власника ділянки № [NUMBER] , збільшилась на 0,248 м. Судовий експерт Цуркан В.І. за рахунок відповідача, користувача земельної ділянки № [NUMBER] , ділянка якого потенційно розширилась на 8,8 сантиметрів, пропонує відновити межі між земельними ділянками [ADDRESS] та № [NUMBER] шляхом збільшення земельної ділянки № [NUMBER] з фасадної лінії межі на 1,25 м за рахунок відповідача, що на думку суду є нелогічним та безпідставним. Верховний Суд в постанові від 16.06.2020 по справі № 285/1018/18, зазначив, що згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Верховний Суд зазначає, що межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками, необхідно відрізняти позовні вимоги про встановлення та про відновлення меж земельної ділянки. З огляду на зазначені вище норми матеріального права встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не є компетенцією суду. Суд розглядає справи щодо відновлення меж земельної ділянки, тобто спір про поновлення права, яке існувало у разі його можливого порушення. Відповідно до відповіді на друге питання, висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 з судової земельно-технічної експертизи у справі № 500/4635/16-ц від 14.03.2018, складеної судовим експертом Цуркан В.І., за наданими для дослідження документами з`ясовано, що в період з 20.01.1955 року площі, конфігурації та лінійні розміри зовнішніх меж земельних ділянок при домоволодіннях [ADDRESS] та [ADDRESS] до часу дослідження набували змін, які фіксувались в ході проведення поточних технічних інвентаризацій і відображені в матеріалах інвентаризаційних справ КП «Ізмаїльське МБТІ». Серед наданих для дослідження документів відсутні передбачені чинним законодавством документи щодо підстав зміни розмірів та конфігурації зовнішніх меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до цього, у даному спорі суд вважає, що належним способом захисту є не встановлення межі земельних ділянок, а відновлення становища, яке існувало до порушення, зокрема шляхом відновлення меж земельної ділянки, які існували станом на момент прийняття рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.06.1955 року № 522 «Про результати обміру земель будівельного кварта [ADDRESS] ». Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати та затвердити лінію суміжної межі між земельними ділянками [ADDRESS] та земельною ділянкою [ADDRESS] , суд відмовляє в задоволенні таких позовних вимог за їх недоведеністю та обранням неналежного способу захисту. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Також, Верховний Суд у своїх постановах від 28.03.2018 по справі № 520/8073/16-ц та від 02.02.2022 по справі № 369/1294/18 висловив правову позицію, згідно якої здійснюючи захист порушених прав позивача, який вважає, що таке порушення завдано внаслідок протиправних дій відповідача, слід звертати увагу й на те, що здійснюючи захист прав однієї особи шляхом зобов`язання вчинення певних дій іншою особою, підлягає з`ясуванню чи не будуть порушені права інших осіб, в тому числі відповідача. Наведене зумовлено тим, що підлягає встановленню факт протиправності саме дій особи, до якої пред`явлено позов. Так, судом також враховано, що як вбачається з висновку експерта № 109/2020 додаткової судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 500/4635/16-ц від 26.07.2021, складеного судовим експертом Скибінською Т.М., виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах справи, а саме: копії Схематичного плану обміру кварталу №376/608 ( [ADDRESS] ) від 20.01.1955р., затвердженого Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих №522 від 09.06.1995p. (а.с. 16, том 1) та Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 146, том 1), експертом було встановлено, що ширина фасаду земельної ділянки [ADDRESS] , при запропонованому варіанті відновлення меж, відображеному у Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 128-146, том 1), не буде відповідати ширині фасаду земельної ділянки [ADDRESS] , відображеній в копії Схематичного плану обміру кварталу №376/608 від 20.01.1955р., затвердженого Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих №522 від 09.06.1995р. (а.с. 16, том 1), при запропонованому варіанті відновлення суміжної межі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , відображеному у Висновку експерта №21/47-2017 від 14.03.2018 р. (а.с. 128-146, том 1), ширина проходу на земельну ділянку [ADDRESS] , буде становити 0,88 м, що не буде відповідати п. 3.2 Методики «Порушення меж суміжного землекористування», Донецький НДІСЕ Міністерства юстиції України, 2006р. (державна реєстрація від 05.06.2009р., реєстраційний код 10.7.02), де зазначено, що прохід на земельну ділянку повинен бути не менше ніж 1,20 м. Щодо вимог позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 23,9 кв.м за вказаною адресою, суд зазначає наступне. В матеріалах справи відсутні будь-які докази та розрахунки, схеми чи графічні матеріали, які б визначали конфігурацію та площу тієї частини земельної ділянки, що відповідає лінійному розширенню фасадної частини земельної ділянки відповідача на 0,088 м. та, відповідно, зменшення лінійного фасадної частини земельної ділянки позивача на 0,088 м., а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 23,9 кв.м за вказаною адресою. Окремо суд звертає увагу, що позивачка, звертаючись до суду з позовом, зазначила про відсутність можливості обслуговувати належній їй житловий будинок з тильного боку, яка межує з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Суд зазначає, що в даному випадку позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про встановлення сервітуту на земельну ділянку. За цих підстав, а також у відповідності до пункту 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України,\~не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам позивача, представників відповідача, оскільки вони на висновки суду не впливають.

Outcome: dismissed