Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

15 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачкою [PERSON] в період з лютого 2021 року по травень 2025 року (включно) було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 10\~213,85 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ..» на території України.\~ За Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (далі НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП\~№\~2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Так, попереднім власником нерухомого майна [PERSON] було надано постачальнику підписану електронним підписом заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 21.12.2020 року. На підставі отриманої товариством заяви-приєднання та правовстановлюючих документів ЕІС код 56ХМ01Е81847979U об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було включено до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та відкрито на ім`я [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] . За приписами абз. 5 пункту 9 розділу ІІІ Правил встановлено, що «Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем Оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу». Однак, в порушення вищезазначеного, відповідачка [PERSON] , як новий власник житлового об`єкта, не звернулася до товариства з відповідною заявою та не переоформила особовий рахунок на своє ім`я. Відповідачка відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 7 від 25.01.2021 є власником відокремленої газифікованої споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов Договору, позивач постачав природний газ, а відповідачка [PERSON] отримувала його та використовувала для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідачка зобов`язана сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачки було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.2.1-41024-2025/910002946 від 26.05.2025 року в сумі 10150,92 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась незадоволеною відповідачкою. Заперечення щодо сплати боргу відповідачкою не надано. Борг не сплачено. Позивачем в період з лютого 2021 року по травень 2025 року (включно) було поставлено відповідачці природний газ на загальну суму 10\~213,85 грн., вартість якого не сплачена відповідачкою. Оскільки відповідачка не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань, що в свою чергу порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за\~спожитий природний\~газ в сумі 10 213,85 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 17 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду від 05 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки. В судове засідання 26 вересня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача Петрова А.І. у позовній заяві просила розглянути справу у відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі доказів. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, у визначений судом строк відзив на позов не подала. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що\~ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , споживач [PERSON] , ЕІС код 56ХМ01Е81847979U. 25 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно з відомостями фінансового стану по особовому рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] вбачається, що за період з лютого 2021 року по травень 2025 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 10\~213,85 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направило на адресу відповідачки вимогу про сплату заборгованості за спожитий природній газ в строк не пізніше 09.06.2025 року, однак відповідачка вимогу не виконала, заборгованість не погасила. Відповідно до положень статті 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно із пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. За змістом пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор ГРМ, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Статтею 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідно до статті 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами/, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно із частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із вимогами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 319, 322 Цивільного кодексу України). Обраний спосіб захисту позивача не суперечить нормам Цивільного кодексу України та є таким що відповідає загальним засадам цивільного законодавства (справедливості, добросовісності та розумності). Відповідачка користувалася наданими послугами, але всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, не сплатила вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого за нею рахується заборгованість перед позивачем. Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорювався, доказів погашення заборгованості за спожитий природний газ відповідачка суду не надала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028 грн.

Outcome: approved