Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

14 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2019 року. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. [PERSON] є дитиною з інвалідністю і потребує допомоги зі сторони батька. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає, а тому позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн щомісячно. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив слухати справу за його відсутності. Відповідно до змісту частини 6 статті 128, пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У своїй письмовій заяві від 15 вересня 2025 року, адресованій суду, [PERSON] зазначив місцем свого проживання [ADDRESS] . Надіслана відповідачу за вказаною адресою судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 09 жовтня 2025 року о 11 год 00 хв. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за зазначеною ним адресою суд вважає, що останній повідомлений належним чином. Також у своїй заяві відповідач вказав, що позов [PERSON] визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який визначений законодавством України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою\~статті 141 СК України\~мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною 3\~статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями частини 2\~статті 182 СК України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1\~статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Позивача визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн щомісячно. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2019 року в справі № 675/2190/19, яке набрало законної сили 10 грудня 2019 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 18 жовтня 2012 року. Як вбачається зі змісту довідки старости Клубівського старостинського округу Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 08 серпня 2025 року № 332, малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає з матір`ю у [ADDRESS] . Донька сторін [PERSON] внаслідок отриманої хребетно-спинномозкової травми має статус інваліда з дитинства, потребує медичної реабілітації та відновної терапії, спостереження у ортопеда, невролога, нейрохірурга, лікаря ФРМ. Позивачка одержує державну соціальну допомогу на доньку в розмірі 3250,70 грн на місяць, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 20 березня 2025 року, медичним висновком КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради № 4 від 24 січня 2025 року, консультативним висновком спеціаліста КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» ХМР від 27 грудня 2024 року. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 4000,00 грн щомісячно. При цьому судом враховується рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо утримання доньки, отримання позивачкою державної соціальної допомоги на дитину, стан здоров`я малолітньої [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства та її потреби у зв`язку з наявним захворюванням. Доводи відповідача щодо доцільності стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку слід відхилити з наступних підстав. Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум у розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 грн. Водночас за частиною 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стягнення аліментів у розмірі 3196,00 грн не відповідає інтересам дитини та не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки сторін. Доказів на спростування того, що стягнення аліментів у розмірі 4000,00 грн є для відповідача непосильним, матеріали справи не містять. Відповідачем теж не надано таких доказів суду, а обов`язок доказування і подання доказів за чинним ЦПК України покладається на сторони. Відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 1211,20 грн судового збору. На підставі статей 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved