Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~АТ «Універсал Банк\~» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.01.2018 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.01.2018 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] .\~У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.06.2023 року має заборгованість у сумі 32181,79 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 32181,79 грн. (тіло кредиту ) та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. судового збору. \~\~\~\~\~\~ Ухвалою від 15.09.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с. 76). Представник позивача в судове засідання не з`явився , надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує , не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила , відзиву на позовну заяву не подала. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою її зареєстрованого місця проживання На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.01.2018 року між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до цього Договору ( а.с. 22), за умовами якого отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до п. 2 зазначеної Анкети-Заяви [PERSON] погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, який вона підтверджує та зобов`язується виконувати його. В пункті 3 Анкети-Заяви відповідач погодився, що підписанням цього Договору, підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердила, що вищевказані документи їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилає Клієнту у мобільний застосунок . Відповідач в п. 9 Анкети-заяви підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису . Згідно з п. 6 анкети-заяви [PERSON] просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. В п. 7 анкети-заяви відповідач підтвердила про її ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. В п. 10 анкети-заяви зазначено, що згідно\~Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій»\~ [PERSON] надала банку згоду на обробку, передачу та отримання банком від/до бюро кредитних історій (та інших третіх осіб з метою встановлення кредитного ліміту) інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії, як для укладання договору про надання банківських послуг, так і на період його дії. Також відповідачем надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком. Згідно з п. 11 анкети-заяви [PERSON] просила усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 19-21), станом на 14.06.2023 [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом 32181,79 грн. , з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 32181,79 грн. ; загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. судовий збір 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований , контррозрахунок не наданий , судово-економічні експертизи по справі не призначались. \~ \~ \~ \~ З\~розрахунку заборгованості\~вбачається,\~ що\~відповідач \~частково сплачував\~заборгованість \~в тому\~числі і\~відсотки.\~Всього сплачено\~відсотків за\~період з\~04.02.2020\~ \~р.\~по 14.06.2023\~р.\~в розмірі\~20647,60\~ грн. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга\~статті 207 ЦК України\~в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Частиною 5\~статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга\~статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першійстатті 634\~ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦКУкраїни можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені». Правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р., висвітлює саме обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку, часу укладення такого договору, та способу підписання документів. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом позичальником. Суть правового висновку полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів, в яких викладаються, по суті, істотні умови кредитування, які потім постійно змінюються без згоди та погодження з позичальником, долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом (в тому числі електронним підписом). На підтвердження позовних вимог, позивачем до позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наданні банківських послуг щодо продуктів монобанк, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 р. , набули чинності з 27.11.2021(а.с. 39), при цьому договір, про надання банківських послуг «монобанк», укладено між сторонами 18.01.2018 року, витяг з тарифів за Чорною карткою Монобанк (а.с.64-66). Крім того, до позовної заяви позивачем долучено Паспорт споживчого\~кредиту Чорної\~картки монобанк(а.с.\~67-71).\~ На даних документах містяться графи підпис споживача, накладені у вигляді електронного цифрового підпису. Належного підтвердження, що дані документи в їх повній редакції були підписані відповідачкою (протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, тощо), суду не надано. Також вони не містять будь-яких відомостей про те, що вони стосуються саме цих сторін у справі. З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідач ознайомлена з наданими до позову Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та тарифами. Матеріали справи не містять підтверджень, що\~саме з наданими позивачем\~Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки які позивач автоматично списує з карткового рахунку відповідача, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача про ознайомлення відповідача саме з редакцію Умов та Тарифів, наданих до позову, голослівне і є припущенням. Відносно особливостей укладення договору у системі «Monobank», заявлених позивачем, де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні\~ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП). Посилання позивача на визначену\~Законом України «Про електронну комерцію»\~спрощену процедуру підписання договорів, не спростовує необхідності дотримання вимог\~ст. 1055 ЦК України\~щодо письмової форми договору при узгодженні його умов, що означає, що всі його складові мають бути підписані в належний спосіб (письмово або електронним підписом). [PERSON] не спростувала факт підписання 18.01.2018 року Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Універсал Банк». Однак, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що надані позивачем Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 р., та набувають чинності з 27.11.2021 року, витяг з тарифів за карткою Монобанк, який не мітить підпису відповідача , Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Монобанк , інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023 року(а.с.70 ), не є належними доказами у справі. Згідно зіст.1049ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З наданих суду доказів, вбачається, що на підставі підписаної, у встановленому законодавством порядку (за допомогою електронного підпису) сторонами Анкети-заяви позивачем був відкритий картковий рахунок на ім`я відповідача, на який нараховувалися кредитні кошти, якими вона користувалася. В Анкеті-заяві позичальника від 18.01.2018 року строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка, штрафні санкції не зазначені. Безпосередньо укладений між сторонами договір від 18.01.2018 у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема\~статтями 625,1048 ЦК України,позивач не пред`являв. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту. Оскільки,\~як вже\~зазначалося судом\~вище,\~Анкетою-заявою\~від 18.01.2018\~р.,\~на підставі\~якої надано\~відповідачу кредитні\~кошти,\~не передбачено\~нарахування процентів\~та пені,\~строки здійснення\~періодичних платежів\~за кредитом\~не встановлені,\~тому суд\~вважає за\~необхідне зменшити\~суму заборгованості\~за тілом\~кредиту за\~рахунок безпідставно\~списаних Банком\~грошових коштів\~(як\~відсотків)\~у розмірі\~20647,60\~грн.\~в період\~з 04.02.2020\~р.\~по 14.06.2023\~р.\~до розміру 11534,19 грн. (32181,79грн. (сума нарахована банком як залишок заборгованості за тілом кредиту) 20647,60 грн. (списана сума в рахунок погашення відсотків). Відповідачем не надано спростування суми боргу у розмірі 11534,19 грн., в тому числі заявленою позивачем обставини щодо використання коштів понад кредитний ліміт, а також що дана сума боргу погашена станом на день розгляду справи, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». Аналогічне посилання на вищевказаний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Судова практика в спорах за позовами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення боргу, відносно зменшення заявленої суми боргу на суму безпідставно списаних процентів також відображена в багатьох актуальних судових рішеннях, в тому числі судів апеляційної інстанції, наприклад: в постанові Запорізького апеляційного суду від 13.03.2024 р. по справі № 333/7075/23, постанові Київського апеляційного суду від 08.03.2024 р. по справі №755/6711/23, постанові Дніпровського апеляційного суду по справі від 05 березня 2024 року по справі № 759/14456/22 та інші. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн., заявлені позовні вимоги задоволені судом частково 35,84 % позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 769,57 грн. На підставі\~викладеного та

Outcome: partial