Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

У липні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За вказаною адресою газоспоживання знаходяться два будинки, один з яких відключений від газопостачання з 2002 року. Інший будинок оснащений газовими приладами та лічильником. Особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , яка є споживачем приєднаним до умов договору розподілу природного газу, що підтверджується заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу. 10.12.2024 за адресою: [ADDRESS] , Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» було здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу та виявлено, що на об`єкті газифіковані два будинки, в обох будинках відповідача самовільно підключені дві газові плити та два двоконтурних котла «CROS», «IMERGAS» потужністю по 24 кВт кожний, внутрішній газопровід з газовими приладами відключеного будинку під`єднаний до газопроводу будинку в якому облік споживання газу здійснюється за допомогою засобу вимірювальної техніки - приладу обліку газу GALLUS (Шлюмбергер) № 00737093, типорозміру G-4. Працівниками Дніпровської філії ТОВ «ГРМУ» складено акт про порушення №26 від 10.12.2024 по факту порушення законодавства про газорозподільні системи (пп.5 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ), що виявилось в несанкціонованому підключенні газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильника газу). 23.12.2024, відповідно до вимог гл. 5 роз. ХІ Кодексу ГРМ, комісією Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення було розглянуто акт про порушення №26 від 10.12.2024 та прийнято рішення про його задоволення, а також було складено акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 03.10.2024 по 09.12.2024 в розмірі 12 204,04 грн. Утім, станом на момент звернення з позовною заявою до суду грошові кошти в розмірі 12 204,04 грн. не сплачені. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 12\~888,52 грн., з яких: основний борг - 12 204,04 грн., 3% річних - 151,46 грн., інфляційні збитки - 533,02 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено її розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відповідач не надала заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до постанови НКРЕКП № 1839 від 26.12.2022 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», із змінами згідно постанови НКРЕКП №971 від 31.05.2023, ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Згідно положення про Дніпровську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», затвердженого правлінням ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 17.04.2023 Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є відокремленим структурним підрозділом ТОВ «Газорозподільні мережі України» та здійснює частину делегованих господарських функцій товариства. Метою діяльності філії, зокрема, є технічне забезпечення та виконання робіт по розподілу природного газу за регульованим тарифом. 02.10.2024 відповідачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) щодо приватного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту про порушення № 26 від 10.12.2024 за адресою: [ADDRESS] , було виявлено наявність несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку). 23.12.2024 засіданням комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» розглянуто акт про порушення №26 від 10.12.2024, споживач [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , за наслідком чого складено протокол №53 та ухвалено рішення, якими вирішено акт про порушення №26 від 10.12.2024 задовольнити в повному обсязі та провести нарахування з 03.10.2024 на площу 121,8 м2. Відповідно до п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі Кодексу ГРМ), передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року (далі Договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 2.1 Договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Згідно з ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09 квітня 2015 року (далі Закон), постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з п. п. 2 п. 2 ст. 13 Закону споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі п. п. 5 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку). Згідно п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу. Відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Відповідно до п. 3 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем , у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача (за наявності лічильника), внаслідок якого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильника газу), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку для його усунення. Відповідно до п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до п. п. 1 п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, у якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість у повному обсязі має бути оплачена споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. Згідно акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (для побутових споживачів) № 25 за період з 03.10.2024 по 09.12.2024 споживачу [PERSON] нараховано 12 204,04 грн. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, яка допустила порушення, передбачене п. п. 5 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоновано підключила газові прилади, внаслідок яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку). Отже, як вбачається з матеріалів справи, станом на час її розгляду, до суду не надано доказів сплати відповідачем [PERSON] на користь позивача грошових коштів в розмірі 12 204,04 грн. Доводи позивача щодо розміру заборгованості у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані і ці обставини суд вважає доведеними, як і доведеним факт наявності заборгованості в розмірі 12\~204,04 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 у справі № 6-40цс11). Як вбачається з матеріалів справи, а саме загального розрахунку заборгованості побутового споживача [PERSON] (з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних) позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь також 3% річних в розмірі 151,46 грн. та інфляційних збитків в розмірі 533,02 грн., які нараховано на суму несплаченої заборгованості за період з 31.01.2025 по 30.06.2025. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем та іншого розрахунку матеріали справи не містять, тому суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок інфляційних збитків та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи здобуті у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved