Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» направило поштою до Новокодацького районного суду міста Дніпра позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 08 липня 2025 року. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 14 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 30 вересня 2025 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 01 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем був укладений договір № 10000918454 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачеві надано кредит у розмірі 8\~000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 365 % річних. [PERSON] умови договору не виконала, кошти не повернула, відсотки не сплатила, у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2025 року заборгованість склала 22\~331 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~000 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 14\~331 грн. 11 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за договором № 10000918454 про надання споживчого кредиту від 01 вересня 2019 року. 07 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] було укладено договір позики № 2967276, на умовах якого відповідачеві надано кредит у розмірі 12 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на день від суми кредиту та комісії. Відповідач порушила умови договору, кошти та відсотки не сплатила, у зв`язку з чим станом 30 квітня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 19 715 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 745 грн. і заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 540 грн., заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою у розмірі 6\~000 грн. та комісії у розмірі 1\~430 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався передати позивачеві права вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 44 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 2967276 від 07 липня 2024 року. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором № 10000918454 про надання споживчого кредиту від 01 вересня 2019 року у розмірі 22\~331 грн. та заборгованість за кредитним договором № 2967276 від 07 липня 2024 року у розмірі 19 715 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем був укладений договір № 10000918454 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачеві надано кредит у розмірі 8\~000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 365 % річних (а.с. 26-31). Згідно з п. 6.1.1 договору № 10000918454 про надання споживчого кредиту від 01 вересня 2019 року повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом при наявності заборгованості за кредитом при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту за договором № 10000918454 про надання споживчого кредиту від 01 вересня 2019 року, внаслідок чого, станом на 30 квітня 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 22 331 грн. 11 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за договором № 10000918454 про надання споживчого кредиту від 01 вересня 2019 року (а.с. 34-36, 37). 07 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] було укладено договір позики № 2967276, на умовах якого відповідачеві надано кредит у розмірі 12 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на день від суми кредиту та комісії у розмірі 24,46 % від суми кредиту (а.с. 7-10). Абзацом 2 пункту 18 зазначеного кредитного договору визначено, що якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної зарплати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 Договору за кожен день та користування з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався передати позивачеві права вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 44 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 2967276 від 07 липня 2024 року (а.с. 12-14, 17, 18). Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту за кредитним договором № 2967276 від 07 липня 2024 року, внаслідок чого, станом на 30 квітня 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 19\~715 грн. (а.с. 20). Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідач перед позивачем свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики. У зв`язку\~з тим,\~що отримання\~у кредит\~грошових коштів\~відповідачем підтверджено\~належними доказами\~по справі,\~і у\~такого учасника\~справи в\~силу укладеного\~договору виникло\~зобов`язання повернути\~такі кошти\~частинами,\~у розмірах\~та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором № 10000918454 про надання споживчого кредиту від 01 вересня 2019 року у розмірі 22 331 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~000 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 14\~331 грн., та заборгованість за кредитним договором № 2967276 від 07 липня 2024 року у розмірі 19 715 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 745 грн. і заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 540 грн., заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою у розмірі 6\~000 грн. та комісії у розмірі 1\~430 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 45 074 грн. (22 331 грн. + 19\~715 грн. + 3 028 грн. = 45 074 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved