Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Солоненка Б.М. (повноваження на а. с. 53, 54) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, 25.10.2008 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 18.11.2011 (справа № 0216/2-514/2011 р.). В шлюбі у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] . [PERSON] зі своєю дитиною не проживає, не спілкується, не займається її вихованням, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. У зв`язку з цим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження (а. с. 59, 60). Позивач та представник позивача, будучи належно повідомленими про дачу, час та місце розгляду справи (а. с. 62, 64), у підготовче судове засідання не з`явилися; 06.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача (а. с. 71, 72) про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в заявленому розмірі. Відповідач копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15.09.2025 та додані до неї матеріали отримав 23.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 65); відзиву до суду не подав; у підготовче судове засідання не з`явився. 29.09.2025 до суду надійшла заява відповідача (а. с. 68), у якій він позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення; просить справу розглянути без його участі. 06.10.2025 представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області як органу опіки та піклування надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 73). В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради від 26.08.2025 № 149 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] » (а. с. 49 - 51). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) суд проводить підготовче судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за можливе, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши у відповідності з нормами законодавства обставини, на яких вони ґрунтуються, з`ясувавши на їх основі правовідносини, що виникли, проаналізувавши законодавчі акти, які їх регулюють, суд встановив наступне та дійшов таких висновків. Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються прав та обов`язків батьків та дітей, які регулюються Сімейним кодексом України (у тексті - СК України) і Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч. ч. 1 - 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з нормами ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно . Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що з 25.10.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі № 0216-2-514/2011 р. від 18.11.2011 (а. с. 13, 14). В шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 15). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12.07.2012 у справі № 0216/627/2012 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, який мешкає в [ADDRESS] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] - аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2012 до досягнення дочкою повноліття. 08.05.2015 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 18). Позивач та її неповнолітня дочка [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12, 17, 19). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а .с. 57). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.08.2025 (а. с. 36) вбачається, що [PERSON] проживає за місцем реєстрації разом з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12.09.2018 у справі № 139/788/18 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням цього ж суду від 12.07.2012 у справі № 0216/627/2012, і постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] у твердій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 28.08.2018 і до досягнення дитиною повнолітня. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.05.2023 у справі № 139/243/23 (а. с. 21 - 26) змінено спосіб стягнення аліментів,визначених рішенням зазначеного суду від 12.09.2018 у справі № 139/788/18, яким ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, на аліменти у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30.09.2024 у справі № 139/638/24 (а. с. 27 - 32) зменшено розмір аліментів, визначений рішенням даного суду від 24.05.2023 у справі № 139/243/23, та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/7 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Довідкою Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 07.08.2025 № 338/22.16-49/3 підтверджується, що у період з 01.02.2025 по 31.07.2025 громадянка [PERSON] отримала аліменти з громадянина [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі лише 3400,00 грн. (а. с. 33). За таких обставин є очевидним, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дочки, не бере участі у її вихованні та утриманні; дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні і вихованні. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дочки є також характеристика [PERSON] , учениці 11 класу «Ліцею № 2 селище Муровані Курилівці» Могилів-Подільського району Вінницької області, згідно якої [PERSON] навчається в даному закладі з 2017 року; за цей час батько на зв`язок із класним керівником не виходив, у вихованні дитини участі не бере, жодного разу не з`являвся на батьківські збори, не цікавився навчальними досягненнями доньки (а. с. 34). У висновкуоргану опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 26.08.2025 № 149 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» зазначено, що в інтересах неповнолітньої дитини є доцільним позбавити її батька батьківських прав (а. с. 49 - 52). Зазначений висновок містить думку відповідача та його дочки наступного змісту: 1) [PERSON] також надав усне пояснення і висловив бажання щодо позбавлення його батьківських прав через те, що він не підтримує ніякого контакту з [PERSON] , оскільки створив нову сім`ю в селі Михайлівці, в якій виховує 4-х малолітніх дітей; 2) у присутності працівників служби у справах дітей селищної ради Дарина написала пояснення про те, що хоче, щоб її батька позбавили батьківських прав, оскільки він не підтримує з нею ніякого контакту, не цікавиться її життям та здоров`ям (а. с. 48, 49). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. п. 7, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами) факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] постійно і безперервно протягом тривалого часу ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню дочки, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до неї належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Встановлені під час розгляду справи обставини суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дочки, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини, тому [PERSON] , [INFO] необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У зв`язку з тим, що на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30.09.2024 у справі № 139/638/24 (а. с. 27 - 32) з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] вже стягуються, вказане питання суд не вирішує. Водночас суд роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. (а. с. 8). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем не заявлено клопотання про повернення 50 відсотків сплаченого ним судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення відповідачем будь-яких витрат при розгляді даної справи суду не надано. Враховуючи наведене, сплачений судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Outcome: approved