Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.11.2020 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2020 року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Гонтар Поліни Анатоліївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №766/10730/19 залишено без розгляду. Постановою Херсонського апеляційного суду від 18.05.2021 року, зокрема, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2020 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.08.2021р. матеріали справи передано судді Ус О.В. 21.09.2021 року на запит Верховного Суду № 61-11091ск21 було надіслано матеріали цивільної справи. За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень 20.06.2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянуто касаційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2021 року. Верховний Суд листом №61-11091ск21 від 09.01.2025 р. повідомив, що цивільна справа №766/10730/19 разом із супровідним листом від 06.07.2022 року надіслана до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за підсудністю через припинення роботи Херсонського міського суду Херсонської області. 27.02.2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу на запит суду щодо стану розгляду цивільної справи направлено на адресу суду матеріали цивільної справи №766/10730/19 для подальшого розгляду. Ухвалою суду від 10.03.2025 року заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, у відповідності до ч. 3 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачки надано: - договір №59/19 від 02.07.2019 про надання правової допомоги між АО «Жованник і партнери» та [PERSON] ; - додаткова угода №1 до вказаного договору з визначенням умов оплати послуг адвоката та визначенням авансу в розмірі 25500,00 грн. погодинної оплати адвоката 1500,00 грн. за 1 годину роботи; - платіжне доручення про оплату за договором про надання правової допомоги № 59/19 від 02.07.2019 року в сумі 25500,00 грн; - акт приймання-передачі виконаних робіт від 13.11.2020 р., укладений між АО «Жованник і партнери» та [PERSON] ; - розрахунок розміру витрат [PERSON] пов`язаних із наданням правової допомоги, за яким адвокатом П.А. Гонтар виконані наступні роботи: системний аналіз обставин та визначення перспективи вирішення справи з досягненням бажаного результати 1 год. 1500 грн; аналіз діючого законодавства та судової практики у справах з аналогічними правовідносинами 1 год. 1500 грн; підготовка та подання відзиву на позов 3 год. 4500,00 грн; підготовка та подання заяви про забезпечення судових витрат 2 год. 3 тис. грн; підготовка та подання заяви про зустрічне забезпечення позову 2 год. 3 тис. грн; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову 2 год. 3 тис. грн; підготовка касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про скасування зустрічного забезпечення 3 год. 4500 грн; підготовка та подання заяв про розгляд справи без участі представника відповідача 1 год. 1500 грн; представництво інтересів в суді 2 год. 3 тис. грн, загалом 25500,00 грн. Позивачкою [PERSON] жодних заперечень з приводу розміру витрат на правничу допомогу не висловлено. Враховуючи, що представником відповідачки надано суду докази понесення витрат на правничу допомогу, неподання стороною позивачки жодних заперечень з приводу їх розміру, суд дійшов висновку про їх стягнення з позивачки на користь відповідачки в повному обсязі. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269). З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява представника відповідачки підлягає задоволенню. Додаткове рішення складене в повному обсязі 06 жовтня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved