Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.10.2024 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №73257559, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. строком на 30 днів та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. Кредитний договір укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 18738,50 грн., з яких 11000 грн. - заборгованість за кредитом, 742,50 грн. - заборгованість по несплаченим базовим процентам, 5346 грн. - заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику та 1650 грн. - заборгованість за комісією. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, витрати на правничу допомогу у розмірі 7100 грн. та судовий збір. 16.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 12.10.2024 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №73257559, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. строком на 30 днів зі строком повернення до 10.11.2024 з фіксованою процентною ставкою 0,225% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 1650 грн., та зобов`язався повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до п. 7 договору позики №73257559 від 12.10.2024 позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 12.02.2025 ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 12.10.2024 перерахувало на платіжну картку [NUMBER] 11000 грн. Відповідно до розрахунку за договором позики №73257559 від 12.10.2024 заборгованість відповідача становить 18738,50 грн., з яких 11000 грн. - заборгованість за кредитом, 742,50 грн. - заборгованість по несплаченим базовим процентам, 5346 грн. - заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику та 1650 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Такий правовий висновок щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Судом встановлено, що 12.10.2024 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №73257559, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. строком на 30 днів зі строком повернення до 10.11.2024 з фіксованою процентною ставкою 0,225% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 1650 грн. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Також встановлено, що ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за укладеним договором виконало, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 18738,50 грн., з яких 11000 грн. - заборгованість за кредитом, 742,50 грн. - заборгованість по несплаченим базовим процентам, 5346 грн. - заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику та 1650 грн. - заборгованість за комісією. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за договором позики №73257559 від 12.10.2024 становить суму, що зазначена у розрахунку заборгованості. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11000 грн. та 1650 грн. - заборгованість за комісією. Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача до ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» щодо пролонгації граничного строку повернення позики до суду не надано, а тому строк кредитування за договором позики №73257559 від 12.10.2024 не змінювався і становить 30 днів. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами 30-денного строку кредитування, що за розрахунком суду та з урахуванням умов договору позики №73257559 від 12.10.2024 становить 742,50 грн. (11000 грн. * 30 днів * 0,225% = 742,50 грн.) Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №73257559 від 12.10.2024 за несплаченими процентами на прострочену позику у розмірі 5346 грн. поза межами строку кредитування та з іншою відсотковою ставкою є безпідставними. Доводи позивача щодо того, що зазначені проценти не є процентами за користування кредитом, а є відповідальністю за порушення зобов`язання, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються додатком №1 до договру про надання коштів від 12.10.2024 №73257559, в якому визначений розмір відсотків за користування кредитом та строк кредитування. Враховуючи наведене, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №73257559 від 12.10.2024, розмір якої становить 13392,50 грн., з яких 11000 грн. - заборгованість за кредитом, 742,50 грн. - заборгованість по несплаченим базовим процентам та 1650 грн. - заборгованість за комісією. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71,47%) в сумі 2164,11 грн. та витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71,47%) в сумі 5074,37 грн., у зв`язку з документальним підтвердження їх понесення. Загалом розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 7238, 48 грн. (2164,11 грн. + 5074,37 грн. = 7238, 48 грн.).

Outcome: partial