Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

24.06.2025 року зі Слобідського районного суду міста Харкова до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що позивач із відповідачем перебувають у шлюбі, шлюбні відносини фактично припинені з лютого 2022 року, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, згасло почуття взаємної любові один до одного, повага, дружба, взаємодопомога. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим, так як це суперечитиме їх з відповідачем інтересам, строку для примирення не потребує. У сторін немає спільних неповнолітніх дітей. Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність Жовтневого районного суду м. Луганська визначено за Троїцьким районним судом Луганської області. Згідно з розпорядженням Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність Троїцького районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 25.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до слухання у судовому засіданні. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.03.2019 року Посольством України в Королівстві Таїланд за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). У сторін немає спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9\~статті 7 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України,\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст.\~104\~та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із\~ст. 111 Сімейного кодексу України,\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутні почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм\~\~ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам суспільства, у зв`язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved