Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Заявник звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він з 20.05.2017 він перебував у шлюбі з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері [PERSON] виявила бажання проживати із заявником. Заявник виховує доньку дружини протягом десяти років, дитина вважає та називає заявника батьком. Заявник має намір усиновити доньку дружини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 07 жовтня 2025 року. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради Черкаси заяву підтримала, не заперечила проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, думку заінтересованих осіб, думку дитини, дослідивши надані письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20 травня 2017 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №418. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 34 років. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №75, [PERSON] народилася [INFO] у місті Черкаси Черкаської області, в графі батько зазначений [PERSON] , а графі мати - [PERSON] . Згідно з медичного висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 17.07.2025, виданого КНП «Третя Черкаська міська лікарня» швидкої медичної допомоги, [PERSON] , має діагноз Е 68.00. Згідно з медичним висновком від 16.07.2025, виданим КНП «Третій Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», відносно [PERSON] , [INFO] , медичних протипоказань для усиновлення не виявлено. Станом на 22.07.2025 відносно [PERSON] , [INFO] , маються відомості від 23.01.2014 щодо повідомлення про підозру, незнятої чи непогашеної судимості не має, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.07.2025 заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , донькою дружини [PERSON] . У кімнаті чисто, зроблений косметичний ремонт. [PERSON] має власне спальне місце, письмовий стіл, місце для відпочинку та занять, забезпечена одягом, взуттям, навчальним приладдям. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Заявник [PERSON] працює на посаді електромеханіка у ФОП [PERSON] , загальна сума доходу за період з січня 2025 року по червень 2025 року складає 52 800,00 грн. Крім того, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, загальна сума отриманої пенсії за період з січня 2025 року по червень 2025 року складає 41 184,00 грн. Згідно із заявою від 10.07.2025 [PERSON] надав згоду на усиновлення його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заява зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною за №3753. Згідно із заявою від 24.07.2025 [PERSON] надала згоду на її усиновлення [PERSON] , зі зміною прізвища та по батькові. Заява написана у присутності спеціаліста відділу опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей Черкаської міської ради Олени Барабанщикової. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 22.08.2025 №2045-01-21 про доцільність усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Черкаської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що не заперечує проти свого усиновлення, вважає заявника батьком, оскільки він виховував її з дитинства. Відповідно до ст. 207 Сімейного Кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 Сімейного Кодексу України усиновленою може бути дитина. Згідно з ст. 6 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 211 Сімейного Кодексу України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до ст. 212 Сімейного Кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно зі ст. 218 Сімейного Кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ст. 217 Сімейного Кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ч. 1 ст. 220 Сімейного Кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ст. 223 Сімейного Кодексу України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 Сімейного Кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Зі статті 225 Сімейного Кодексу України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 232 Сімейного Кодексу України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 229 Сімейного Кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що заявник відповідає усім умовам, встановленим законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі, оскільки задоволення заяви в першу чергу відповідає інтересам дитини [PERSON] , [INFO] . Суд також вважає за можливе відповідно до ст. 229 Сімейного Кодексу України задовольнити вимогу заявника та внести зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved