Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського (нині Немишлянського) районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 348 066,20 грн, моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн, витрати на оплату послуг з товарознавчого дослідження в сумі 4000,00 грн., судові витрати у вигляді суми судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля «Kia Optima», державний номерний знак [NUMBER] . 09.12.2024 року сталася доржньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Leaf», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року у справі № 953/420/25 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили та підтверджує вину відповідача в порушення ПДРУ та спричиненні позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до Звіту № 30/2025 про оцінку автомобіля KIA OPTIMA д.н. [NUMBER] матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП станом на 09.12.2024 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає 491\~266,20 грн. За проведення оцінки позивач поніс витрати в сумі 4000,00 грн. Страхова компанія виплатила позивачу 140\~000,00 грн в межах ліміту страхування, а відповідач оплатив франшизу в сумі 3200,00 грн. Таким чином сума матеріальної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача складає 348066,20 грн. Окрім того, в результаті ДТП позивачу була спричинена і моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях та стресі, які позивач зазнав внаслідок пошкодження свого автомобіля. Під час зіткнення автомобілів, у автомобілі позивача знаходилася неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який також отримав сильний емоційний стрес і за стан якого позивач також хвилювався. Стрес позивача привів до пригніченості його стану, оскільки автомобіль зазнав значних пошкоджень і його експлуатація без проведення ремонтних робіт не була можлива. Додаткових хвилювань завдало те, що відповідач відмовився від визнання своєї вини у вчиненні ДТП та відмовляється від відшкодування шкоди. Моральну шкоду позивач оцінив у 40\~000,00 грн. Окрім того, з метою отримання правової допомоги позивач уклав договір про надання правової допомоги, відповідно до якого вартість адвокатських послуг за підготовку документів та представництво інтересів в суді склала 15\~000,00 грн. Ухвалою Фрунзенського (нині\~ Немишлянського)\~районного суду\~м.\~Харкова від 03.04.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову. 09.04.2025 року позивачем на виконання ухвали суду подано клопотання з додатками та усунуто недоліки позовної заяви. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 10.04.2025 року, призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від \~15.07.2025 року підготовче провадження було закрито, призначено дану справу до розгляду та встановлено порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів. У судове засідання 04.09.2025 року відповідач та представник відповідача адвокат Ніколаєв В.О. не з`явилися. Представник подав заяву про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав. Враховуючи першу неявку сторони відповідача в судове засідання суд відклав розгляд справи на 25.09.2025 року. Ухвалою суду від 25.09.2025 року, постановленою на місті, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження. У судовому засіданні 25.09.2025 року представник відповідача - адвокат Ніколаєв В.О. заявив клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити такі питання: 1) яка вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Optima», державний номерний знак [NUMBER] ; 2) яка вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю «Kia Optima», державний номерний знак [NUMBER] . Ухвалою суду від 25.09.2025 року у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки суд вважав, що клопотання заявлене з грубим порушенням порядку та строків його подання і стороною відповідача не доведено наявності поважних причин невиконання вимог ЦПК України щодо подання доказів та заявлення відповідних клопотань. До доказів, поданих 25.09.2025 року стороною відповідача з клопотанням про призначення експертизи суд застосовував наслідки передбачені у ч. 8 ст. 83 ЦПК України і не прийняв ці докази до розгляду, в зв`язку із порушенням порядку і строків їх подання. У судовому засіданні 25.09.2025 року представник відповідача - адвокат Ніколаєв В.О. заявив про намір подати заяву про відвід судді головуючій у справі, в зв`язку із чим судовий розгляд був відкладний на дату та час узгоджений з представниками сторін 02.10.2025 року на 14.15 год. Заява про відвід судді подана представником відповідача 26.09.2025 року. Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова від 29.09.2025 року постановлено заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Ніколаєва В.О. про відвід головуючого судді Алтухової О.Ю. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - вважати необґрунтованою та передати до канцелярії суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 33 ЦПК України. Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова (суддя Федорова О.В.) від 02.10.2025 року у задоволенні відводу відмовлено. 02.10.2025 року судом було отримано заяву представника відповідача - адвоката Ніколаєва В.О. про участь у справі в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 02.10.2025 року заяву задоволено. Пізніше, в цей же день (02.10.2025 року) судом було отримано заяву представника відповідача - адвоката Ніколаєва В.О. про відкликання заяви про участь у справі в режимі відеоконференції та відкладення розгляду справи, призначеної на 02.10.2025 року на 14.15 год. (в узгоджений судом з представниками сторін день та час). Причиною відкладення вказано зайнятість представника відповідача в іншій справі в Харківському окружному адміністративному суді, призначеній до розгляду на 02.10.2025 року о 15.00 год. Причини неявки представника відповідача визнані судом не поважними, тому суд в судовому засіданні 02.10.2025 року на місці ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Заявила, що має намір в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України подати докази про розмір витрат на правову допомогу. За результатом розгляду справи суд доходить таких висновків. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року у справі № 953/420/25, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і яка набрала законної сили 04.03.2025 року, встановлено, що 09.12.2024 року о 09 год. 00 хв. на перехресті вулиць Чернишевської та Олеся Гончара у м.Харкові, що є перехрестям нерівнозначних доріг, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan Leaf», державний номерний знак [NUMBER] , рухався по другорядній дорозі по вул. Олеся Гончара. Під час проїзду перехрестя, порушуючи заборону, встановлену п.14.6а)\~Правил дорожнього руху\~України, [PERSON] здійснив обгін автомобіля «Renault Magnum», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Крім цього, всупереч вимогам п.16.11 Правил, [PERSON] не надав переваги у русі автомобілю «Kia Optima», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі по вул.Чернишевській, і допустив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП було спричинено механічні пошкодження транспортних засобів і власнику автомобіля «Kia Optima», державний номерний знак [NUMBER] , завдано матеріальних збитків. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, відповідно до положень ст.82 ЦПК України, не потребує доказуванню обставина, що відповідач [PERSON] винний у скоєнні ДТП 19.12.2024 року, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу позивача та завдало матеріальних збитків. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч.1 ст.1188 ЦК України). Власником автомобіля «Kia Optima», державний номерний знак [NUMBER] є позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Стаття 1166 ЦК України\~передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1, 2 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 4.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003\~ № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009\~№ 1335/5/1159) (далі Методика) оцінка колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Відповідно п. 2.3. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п. 2.4. Методики) . Відповідно до п. 8.1. Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Згідно з п. а) п. 8.2. Методики вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження , якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, Відповідно до Звіту № 30/2025 про оцінку автомобіля KIA OPTIMA д.н. [NUMBER] матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП станом на 09.12.2024 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає 491\~266,20 грн. З вказаного звіту вбачається, що розрахунок шкоди проводився шляхом безпосереднього огляду суб`єктом оціночної діяльності автомобіля KIA\~OPTIMA\~д.н.\~ [NUMBER] до\~його ремонту,\~саме по\~наявних пошкодженнях\~аварійного характеру,\~які виникли\~під час\~ДТП 09.12.2024\~року.\~Виявленні під\~час огляду\~авто пошкодження\~були внесені\~до програмного\~комплексу «AUDATEX».\~Також було\~встановлено,\~що коефіцієнт\~зносу автомобіля KIA OPTIMA д.н. [NUMBER] склав 0,623. Таким чином, за відповідною формулою була вирахувана вартість відновлювального ремонту, без урахування коефіцієнту зносу, яка склала 604015,28 грн, та вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту зносу, яка склала 276585, 22 грн. Вартість матеріального збитку визначена на підставі п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092 (зі змінами). Стороною відповідача у встановлені процесуальним законом порядку та строки не надано власного звіту про оцінку майна, а клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, як вже зазначено вище в даному рішенні, подано з порушенням процесуального закону. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона\~несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій.\~ Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми. У постанові від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 Верховного Суду міститься висновок про те, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд в Постанові від 03.06.2021 року у справі № 461/2217/19 зробив правовий висновок, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (з відповідним змінами). Таким чином, поданий позивачем звіт про оцінку автомобіля суд приймає, як доказ у справі, оскільки він ґрунтується на технічному огляді автомобіля, проведенні необхідних розрахунків та виконаний на підставі спеціальної літератури та нормативних актів. У пункті 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент ДТП, встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» прийнято рішення про сплату [PERSON] 140\~000,00 грн в якості страхового відшкодування за договором (полісом) № ЕР-222993368 (дата події 09.12.2024) (а.с. 70). Таким чином, у цій справі різниця між фактичним розміром шкоди (491\~266,20 грн) і страховою виплатою (140\~000,00 грн) складає 351\~266,20 грн. Відповідно до абзацу другого пункту 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У позові зазначено, що відповідачем добровільно сплачено позивачеві франшизу в сумі 3200,00 грн. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження цих тверджень, проте свої вимоги про стягнення матеріальної шкоди позивач зменшив саме на цю суму. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на корить позивача [PERSON] складає 348\~066,20 грн. Окрім того, відповідно до платіжної інструкції 2.102161887.1 від 05.03.2025 року року [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 4000,00 грн. за «експертні послуги KIA OPTIMA [NUMBER] ». Витрати позивача на проведення оцінки транспортного засобу, який постраждав у ДТП, яка сталася 09.12.2024 року, підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1\~ст. 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, згідно з абзацом другим п. 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач зазначив, що в результаті ДТП, яка сталося з вини відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та стресі, які позивач зазнав внаслідок пошкодження свого автомобіля та переживанні за малолітню особу, яка знаходилася в його автомобілі під час ДТП. На думку суду сам факт пошкодження майна позивача (належного йому автомобіля) внаслідок ДТП вже є достатньою підставою для висновку про заподіяння йому моральної шкоди, позаяк пошкодження такого власного майна, на думку суду, є обставиною, що безумовно свідчить про наявність негативного впливу на моральний стан позивача та спричинення душевних страждань. З огляду на викладене та враховуючи, що автомобіль належний позивачу було пошкоджено в результаті дій відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн, на думку суду, відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що настали для позивача, який зазнав моральних страждань. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3920,66 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог складає 3620,66 грн (362\~066,20 грн.х 3920,66/ 392\~066,20).

Outcome: partial