Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №349249528 від 22 серпня 2021 року в розмірі 83159,09 грн, понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 22 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №349249528. Указаний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового персонального ідентифікатора, який був надісланий на її номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: №19 від 28 листопада 2018 року - на строк до 31 грудня 2020 року, №26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, №27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, №31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, №32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №349249528 від 22 серпня 2021 року укладеним із [PERSON] в сумі 57837,15 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжувався на підставі додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року до 31 грудня 2022 року та №3 від 30 грудня 2022 року до 30 грудня 2024 року, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників від 30 травня 2023 року №9, в тому числі за кредитним договором №349249528 від 22 серпня 2021 року, укладеним із відповідачкою в сумі 83159,09 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до відповідачки [PERSON] згідно з договором №349249528 від 22 серпня 2021 року в сумі 83159,09 грн. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вказаному кредитному договору. Після набуття права вимоги за вказаним кредитним договором, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали будь-яких нарахувань за кредитним договором №349249528 від 22 серпня 2021 року, заборгованість по якому на дату подачі позову залишилась незмінною\~в розмірі 83159,09 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань в повному обсязі, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639\~ЦК України). Абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» N675-VIII від 03.09.2015 року (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Згідно ч.1\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст.612ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно дост.625ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами п.1 ч.1ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Судом встановлено, що 22 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №349249528 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 21950 грн. За умовами цього кредитного договору [PERSON] відповідно до п.1.3, Договору отримала кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом в розмірі 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності у відповідності до умов договору. Кредитодавець надав позичальнику перший транш за договором в сумі 21950 грн одразу після укладення договору. На момент укладення договору строк Дисконтного періоду користування складав 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу (п.1.7. Договору), а саме до 21 вересня 2021 року. Сторони погодили, що встановлений в п.1.7. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду (п.1.8. Договору). Протягом дисконтного періоду кредитування відповідач зобов`язаний сплатити відсотки, які нараховуються за ставкою 0,53 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом від дати видачі кредиту (п.1.9.1). При цьому, сторони погодили, що якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, п.1.8 Договору, умови нарахування процентів за Дисконтною ставкою скасовуються і до відносин застосовуються правила нарахування відсотків за базовою процентною ставкою 1,98 % вдень від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Позичальник зобов`язується сплатити різницю між нарахованими процентами за Базовою ставкою та фактично сплаченими відсотками за Дисконтною ставко за весь строк користування кредитом. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язується сплатити проценти в розмірі 2,98% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.12.2) При цьому зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника відкладаються кожного разу на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Кредитний договір підписаний електронним підписом [PERSON] , який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника 22 серпня 2021 року та введений нею того ж дня, про що свідчить зміст договору, адреса, реквізити та підписи сторін. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 21950 грн. Однак, остання кредит у повному обсязі не повернула у встановлений договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, в тому числі і проценти за кредитним договором. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: №19 від 28 листопада 2018 року - на строк до 31 грудня 2020 року, №26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, №27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, №31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, №32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №349249528 від 22 серпня 2021 року укладеним із [PERSON] в сумі 57837,15 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжувався на підставі додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року до 31 грудня 2022 року та №3 від 30 грудня 2022 року до 30 грудня 2024 року, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників від 30 травня 2023 року №9, в тому числі за кредитним договором №349249528 від 22 серпня 2021 року укладеним із відповідачем в сумі 83159,09 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до відповідачки [PERSON] згідно з договором №349249528 від 22 серпня 2021 року в сумі 83159,09 грн. Надані позивачем договори факторингу, додаткові угоди до них, а також витяги з Реєстрів боржників, які є додатками до цих договорів, свідчать про те, що ТОВ «Юніт Капітал» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №349249528 від 22 серпня 2021 року в сумі 83159,09 грн. Отже, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за зазначеним договором кредиту перед новим кредитором ТОВ «Юніт Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. Як вбачається із розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на час подання заяви становить 83159,09 грн, з яких 21950 грн заборгованості за тілом кредиту та 61209,09 грн заборгованості за відсотками. При цьому у вказаному розрахунку ураховано, що відповідачкою 24 вересня 2021 року в рахунок погашення заборгованості сплачено 30 грн, 18 жовтня 2021 року 15 грн та 26 жовтня 2021 року 10000 грн. Ураховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору №349249528 від 22 серпня 2021 року в сумі 83159,09 грн відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6,\~627ЦК України\~та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредиту в розмірі 21950 рн на банківську картку № [NUMBER] \~\~емітовану на ім`я відповідачки в АТ КБ «Приват Банк», що підтверджується інформацією АТ КБ «Приват Банк» від 23 вересня 2025 року. Розмір нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом ґрунтується на умовах договору та відповідачкою спростований не був, а тому за відсутності будь-яких інших доказів щодо розміру заборгованості, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості в розмірі 83159,09 грн, з яких 21950 грн заборгованості за тілом кредиту та 61209,09 грн заборгованості за відсотками. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другоїстатті 141 ЦПК Українипередбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «Юніт Капітал» під час розгляду справи в суді на підставі договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року здійснювалось Адвокатським бюро «Тараненко і партнери». Згідно акту прийому-передачі наданих послуг за договором №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року сторони погодили, що адвокатським бюро у справі надано ТОВ «Юніт Капітал» такі види правової допомоги: вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості 2 години вартістю 1000 грн, складання позовної заяви 2 години вартістю 5000 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 година вартістю 500 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 година вартістю 500 грн. Загальна вартість наданих адвокатським бюро послуг становить 7000 грн. Ознайомлення з матеріалами справи, охоплюється послугою складення позовної заяви та подання позову до суду, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом, а складання адвокатського запиту та клопотання про долучення доказів не є значними за обсягом та не потребують такої кількості часу на їх підготовку. Тому, виходячи з\~критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у вказані справі мають становити 5500 грн. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн судового збору та 5500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved