Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - Позивач, Виконавець) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач, Замовник) про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16 грудня 2020 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання юридичних (правових) послуг № Ю12\\20, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується надавати Замовнику юридичні послуги та правову допомогу в усіх судах України, апеляційних та касаційних інстанціях, органах МВС України та їх підрозділах в поліції України, прокуратурі України, державних та недержавних організаціях, Державній реєстраційній службі МЮ України та нотаріаті України у правовідносинах, які виникли по оспорюванню [PERSON] права власності та інших прав на квартиру [ADDRESS] . 16.11.2024 року позивачем та представником відповідача за Довіреністю [PERSON] складено Акт виконаних робіт по Договору про надання юридичних (правових) послуг № Ю№ 12\\20 від 16.12.2020 р., відповідно до якого, Сторонами укладено Акти прийому-передачі наданих послуг щодо здійснення юридичного супроводу судових справ, однак на день звернення до суду з позовом Відповідач не розрахувався по договору, що змусило Позивача звернутися з даним позовом та на підставі ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання юридичних послуг №Ю 12\\20 від 16.12.2020 р., в розмірі 760 000,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.12.2024 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засіданні позивач не з`явився, проте надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися. Про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання юридичних (правових) послуг № Ю12\\20, відповідно до п.1.1 якого Виконавець зобов`язується надавати Замовнику юридичні послуги та правову допомогу в усіх судах України, апеляційних та касаційних інстанціях, органах МВС України та їх підрозділах в поліції України, прокуратурі України, державних та недержавних організаціях, Державній реєстраційній службі МЮ України та нотаріаті України у правовідносинах, які виникли по оспорюванню [PERSON] права власності та інших прав на квартиру [ADDRESS] . Згідно з п.2.1 Договору виконавець надає замовнику правову допомогу шляхом складання та підписання заяв, скарг, позовних заяв, в тому числі збільшення або зменшення позовних вимог з можливою зміною предмету або підстав позову; вирішення спірних питань з контрагентами в інтересах Замовника, проведення експертиз, в тому числі судових з залученням фахівців у будь-якій галузі знань; виконавець на підставі адвокатського ордеру вступає у досудове розслідування або судову справу в інтересах замовника у якості захисника, збирає усю необхідну інформацію, яка може бути використана в інтересах замовника в судах, або досудовому розслідуванні. За змістом п.3.2 Договору замовник бере на себе усі витрати, пов`язані з виконанням його доручень відповідно до умов цього Договору, включаючи сплату судового збору за подачу майнового або немайнового позову, клопотань про забезпечення доказів або позову, проведення судових експертиз або висновків фахівців, тощо. Відповідно до п. 4.1 Договору замовник сплачує виконавцю винагороду, яка обумовлюється окремим додатком до цього Договору. Як вбачається із Додатку до Договору про надання юридичних послуг № Ю12\\20 від 16.12.2020, замовник та виконавець погодили та підписали Додаток до Основного договору № Ю12\\20 на наступних умовах: кожен витрачений судовий час адвокатом [PERSON]. на захист інтересів [PERSON] повинен бути зазначений у відповідному Акті виконаних робіт, який, в свою чергу, погоджується сторонами та підписується. Кожна судова година, яка витрачена адвокатом на представництво інтересів замовника в судах, правоохоронних органах, в тому числі державних, комунальних, приватних чи іншими контрагентами або складання адвокатом будь-яких процесуальних документів, клопотань, скарг, заяв, тощо, - оплачується замовником у розмірі однієї тисячі гривень, що входить в загальну винагороду (гонорар). Усі грошові витрати, здійснені виконавцем в інтересах замовника, компенсуються останнім відповідно до оплачених адвокатом квитанцій, рахунків, тощо. 16.11.2024 року позивачем та представником відповідача за Довіреністю [PERSON] складено Акт виконаних робіт по Договору про надання юридичних (правових) послуг № 1№ 12\\20 від 16.12.2020 р., відповідно до якого, Сторонами укладено Акти прийому-передачі наданих послуг щодо здійснення юридичного супроводу судових справ.Зі змісту Акту вбачається, що загальна вартість наданих юридичних послуг та правової допомоги по Договору № Ю 12\\20 від 16.12.2020 року складає: 760 годин х на 1000 гривень = 760 000 гривень. Виконавець також направив на існуючу електронну адресу Замовника ( [INFO] ) Акт виконаних робіт від 16.11.2024 року, що підтверджується printscreen із веб-сторінки електронної пошти позивача, який наявний в матеріалах справи, продублювавши це повідомленнями із підкріпленими файлами у месенджерах «VIBER» та «WhatSapp». Як вбачається із Довіреності (Power of Attorney) від 22.04.2021 року, посвідченої нотаріусом округу Кінс Штату Нью-Йорк, Каріною Дюваллль, яку перекладено з англійської на українську перекладачем Цапком Романом Олександровичем, справжність підпису якого на документі та вірність копії засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О., та зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 22463,22464, [PERSON] уповноважила [PERSON] або [PERSON] на вчинення відповідних дій від її імені як представників, в тому числі, з правом підписання від імені відповідачки документів, зокрема актів. Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. 22.12.2003 року для України набула чинності Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів , яку ратифіковано Законом № 2933-III ( 2933-14 ) від 10.01.2002, ВВР, 2002, N 23, ст.153). США є також є Договірною стороною, яка приєдналася до Конвенції. Відповідно до ст.1 Конвенції для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів. Згідно статті 2 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ. Статтею 3 Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Як вбачається зі змісту Довіреності від 22.04.2021 року, її апостильовано заступником секретаря штату Служби з комерційних послуг і ліцензійної служби штату Нью-Йорк Уітні.А.Кларк. Текст документу та апостилю перекладено на українську мову перекладачем Макаренко Анною Миколаївною. Справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко А.О. 18.03.2024 року. Вказану нотаріальну дію зареєстровано в реєстрі за № 1981. З врахуванням наведеного, вказана довіреність визнається дійсною в Україні. За усною домовленістю між позивачем (Виконавцем) та відповідачем (Замовником) було обумовлено, що повний розрахунок, тобто винагороду, адвокат [PERSON]. за надані послуги [PERSON] , отримає після витребування у шахраїв квартири [ADDRESS] , реєстрації цього нерухомого майна за відповідачем та продаж цієї квартири за ринковою вартістю на час продажу. Після набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі № 761/42302/20, та зняття багатьох арештів на квартиру, а також її реєстрації у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за відповідачем [PERSON] , що відбулося 04.06.2024 року, а також повернення квартири (бо нею фізично володіли треті особи), позивач (адвокат [PERSON].) звернувся до відповідача ( [PERSON] ) з проханням надати нотаріально засвідчену та апостильовану в США Довіреність щодо надання повноважень сестрі відповідачки [PERSON] для продажу квартири. Той факт, що право власності на квартиру на даний час знову зареєстроване за відповідачем підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 381515501 від 04.06.2024 року, який наявний в матеріалах справи. Окрім цього, позивач за власні кошти відновив повністю доступ до квартири, провів інвентаризацію в БТІ м. Києва отримавши новий технічний паспорт на квартиру, встановив охоронну сигналізацію, замовив та отримав експертну оцінку ринкової вартості квартири для послідуючого відчуження і став чекати конкретних дій з боку відповідача. Однак відповідач [PERSON] та її чоловік [PERSON] не здійснили розрахунок з позивачем відповідно до пунктів 4.2. 4.3. основного договору, тобто не перерахували грошей на поточний рахунок Виконавця навіть після отримання письмової претензії щодо розрахунку з адвокатом за надані юридичні послуги та правову допомогу. У зв`яку із невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань позивачем 27.11.20024 року було направлено на її адресу претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором. Проте відповідач відповіді на претензію не надала, вимог, зазначених у ній, не виконала. Позивач адвокат [PERSON]. продовжує надавати правову допомогу відповідачу [PERSON] в кримінальному провадженні № 12020100020005076 від 13.12.2020 року за звинуваченням особи, яка заволоділа її квартирою, що вже тривалий час розглядає Дарницький районний суд м. Києва справа № 753/12446/22, а також адвокат [PERSON]., в якості представника потерпілої від злочину особи ( [PERSON] ), продовжує брати участь у досудових розслідуванням по кримінальних провадженнях № 42023102100000044 від 08.03.2023 року; № 12020100100007483 від 04.12.2020 року; № 12022100020003033 від 19.09.2022 року. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, до яких, серед іншого, віднесено умови про предмет договору. Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну суть договору даного виду. З`ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, суди мають виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони правовідносин мають діяти добросовісно. Близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 19.06.2019 у справі № 923/496/18, від 12.08.2021 у справі № 910/7914/20, від 21.10.2021 у справі № 908/3027/20. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За договором про надання послуг виконавець зобов`язаний надати послугу, а замовник - оплатити її. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання. Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу, можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. .Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, дослідивши матеріал справи, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення коштів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 7 600 грн. судового збору.

Outcome: approved