Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Попкова О.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] , на підстав ордеру на житлове приміщення № 2006, серія А, від 17 грудня 1996 року, виданий Виконавчим комітетом Слов`янської міської Ради народних депутатів. Із 10 серпня 1985 року [PERSON] перебував у шлюбі із відповідачем [PERSON] , від якого мають син [PERSON] , [INFO] . 27 лютого 2008 року складений актовий запис № 65 про розірвання шлюбу, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати в вищезазначеній квартирі. В квітні місяці 2008 року [PERSON] з сином [PERSON] зібрали речі і виїхали за межі міста Слов`янська Донецької області. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач. відповідачам не чинив. Вони добровільно визначили собі інше місце проживання, спірним жилим приміщенням не користуються та не проживають в ньому понад рік, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей відповідачів в квартирі немає. Комунальні платежі нараховуються згідно кількості зареєстрованих осіб. Так як відповідачі не сплачують зазначені платежі, то [PERSON] змушений сплачувати за все сам. До виїзду [PERSON] неодноразово просив відповідачів знятися з реєстрації в квартирі. Оскільки відповідачі вибули із спірної квартири та не проживають в ній без поважних причин з квітня 2008 року, а саме більше ніж шість місяців, а саме 17 років, не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування цією квартирою і повинні бути зняті з реєстрації за цією квартирою. Просить суд, визнати [PERSON] , народження [INFO] , уродженку міста Слов`янська Донецької області такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Визнати [PERSON] , народження [INFO] , уродженця міста Слов`янська Донецької області таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі, за участі його адвоката Попкової О.В., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неприбуття суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачі не використали наданого законом права на подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні 03.10.2025 року представник позивача [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні 03.10.2025 свідок [PERSON] пояснив, що вони з [PERSON] дружать з дитинства. [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з [PERSON] вже довгий час. 03.10.2025 в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є тещею [PERSON] . Починаючи з 2005 року він проживав разом з її донькою за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не проживають в квартирі починаючи з 2005 року. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, у зв`язку з неявкою відповідачів, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, вислухавши пояснення захисника, свідків суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З ордеру на житлове приміщення №2066 серії А, виданого Виконавчим комітетом Слов`янської міської Ради народних депутатів 17.12.1996, вбачається, що [PERSON] надано право із сім`єю з трьох осіб на заняття жилого приміщення жилою площею 27,83 кв.м., яке складається з двох кімнат, за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії повторно виданого свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано 27.02.2008, актовий запис № 65. З відомостей відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації від 11.07.2025 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідачів понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Зокрема така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 592/5041/21. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати 6 - ти місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила 6 - ти місяців. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , [PERSON] , будучи зареєстрованими у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживають в ній більше шести місяців, що підтверджується матеріалами справи та показами свідків. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність повідомлених свідками обставин, які підтверджуються іншими доказами. Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що відповідачі за адресою своєї реєстрації не проживають понад встановленого законом строку та їх реєстрація обмежує права позивача у користуванні майном, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 1211,20 грн. судового збору, тому, з огляду на задоволення позовних вимог, вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Outcome: approved