Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Вовчатичі в особі Ходорівської міської ради, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за\~ [PERSON] в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] право\~власності на\~земельні ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва на\~території Вербицької\~сільської ради,\~площею 1,2319га,\~згідно Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю Серії\~I-ЛВ\~№068224 від 20.01.2003. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивача по материній лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,2319 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 068224 від 20.01.2003. 26.11.2019 [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С., яким усе своє майно заповіла онукові [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] , окрім позивача, не було. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] була її дочка та відповідно матір позивача [PERSON] , однак вона спадщину не прийняла у жоден із передбачених законом способів. Із першим чоловіком та відповідно дідусем позивача [PERSON] , [PERSON] була розлучена. Другий чоловік покійної [PERSON] помер значно швидше за неї. Позивач постійно проживав без реєстрації із своєю бабусею на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 23.07.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.36), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.43). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання (а.с.32). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у ній матеріалами (а.с.28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.19-20). Ухвалою підготовчого засідання від 29.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37-38). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 03.10.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, зваживши на позицію відповідача та представника третьої особи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до заповіту, складеного у місті Ходорів 26.11.2019, зареєстрованого в реєстрі за №1366, [PERSON] все своє майно заповіла онукові [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] у селі Вовчатичі Стрийського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.03.2024 (а.с.8). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №89 від 05.06.2025 [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з нею до дня смерті і на день смерті проживав без реєстрації внук [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради посвідчено заповіт за № 275 від 01.09.2008. [PERSON] займався похороном своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , обробляє земельні ділянки (а.с.9). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81942658 від 22.07.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). За змістом довідки відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.07.2025 на підставі рішення ХІV сесії ІІІ демократичного скликання Вербицької сільської ради народних депутатів від 19.10.2001 №15 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ №068224 від 20.01.2003, реєстраційний номер 261. Площа земельної ділянки 1,2319 га (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу від 23.07.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке він має намір успадкувати (а.с.14). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини після смерті спадкодавця у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку та поняття заповіту. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом з бабою [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день її смерті [INFO] ). Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, а саме: довідкою ВК Ходорівської міської ради №89 від 05.06.2025, яка узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначеного у позові факту породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті тітки. Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку площею 1,2319 га, яка розташована на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 068224 від 20.01.2003, реєстраційний номер 261. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все своє майно заповіла онукові [PERSON] . З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті та в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавицею [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину (зокрема на обов`язкову частку у спадковому майні), матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельну ділянку площею 1,2319 га, яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим його представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved