Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Мовчанюк Н.П., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2022 році [PERSON] познайомився з [PERSON] та почав проживати разом однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у відповідача народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , батьком якою в актовому записі про народження записаний позивач - [PERSON] . 14.03.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Сімейне життя подружжя не склалося. Відповідачка та спільні знайомі постійно нагадували позивачу про те, що він не є біологічним батьком дитини, [PERSON] , [INFO] . З травня 2023 року позивач з відповідачем почали проживати окремо. У кожного з них своє особисте життя. Відповідач проживає в іншому місті з іншим чоловіком. Оскільки між позивачем та відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило інтересам позивача, у зв`язку з чим він у лютому 2024 року звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09.04.2024 року у справі №179/353/24 провадження у справі закрито, оскільки на момент звернення позивача до суду, відповідач була вагітна. [INFO] у відповідача народилася дитина, [PERSON] , батьком якої записаний [PERSON] . На момент народження дитини, [PERSON] , позивач з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та перестали проживати разом як подружжя. А тому дитина - [PERSON] , [INFO] , не може бути його донькою. Оскільки шлюб між сторонами розірвано не було, то при реєстрації народження дитини, батьком дитини було записано [PERSON] , хоча біологічним батьком дитини є інший чоловік. В липні 2024 року відповідач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з позивача аліментів та заочним рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 у цивільній справі №179/1304/24 з позивача [PERSON] стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття найстаршою дитиною, дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] , та видано виконавчий лист. Враховуючи, що відповідач не є біологічним батьком дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підстави для стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей відсутні. На підставі наведених обставин, позивач просить суд: 1. Виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за №169, відомості про те, що батьком дитини, [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), внести зміни до актового запису №169 від 14.03.2023. 2. Виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за №261 відомості про те, що батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису №261 від 03.05.2024. 3. Припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття найстаршою дитиною, дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] , що стягуються згідно з виконавчим листом від 04.09.2024 у цивільній справі №179/1304/24, виданим Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 03.02.2025 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою від 12.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 02.04.2025 за клопотанням представника позивача у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 11.08.2025 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 27.08.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Мовчанюк Н.П., підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суду пояснила, що позивач завжди знав про те, що старша донька не його, а молодша донька народилася, коли вони з позивачем вже не жили разом, але оскільки вони перебували у шлюбі, то позивач був записаний батьком дитини. Представник третьої особи - Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 14 березня 2023 року [PERSON] та [PERSON] 14.03.2023 зареєстрували шлюб в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що 14.03.2023 зроблено актовий запис за №128. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2024, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис про народження №169 від 14 березня 2023 року. Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про її народження вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за №169 від 14.03.2023, відомості про батька дитини внесені на підставі спільної заяви батьків про державну реєстрацію народження від 14.03.2023. У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 у справі №179/353/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що позов поданий під час вагітності дружини. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.10.2024, виданого Амур-Ніжньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис про народження №261 від 03.05.2024 року. Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про її народження вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за №261 від 03.05.2024, відомості про батька дитини внесені на підставі актового запису про шлюб №128 від 14.03.2023 року, складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 у справі №179/1304/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття найстаршою дитиною - дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] . Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною - [PERSON] , ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На виконання вказаного рішення від 04.09.2024, Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист №179/1304/24 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України). Статтею 133 СК України визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України (частина перша статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). За змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається в момент державної реєстрації актового запису цивільного стану за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується документом закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, або рішенням суду про встановлення факту народження, свідоцтвом про шлюб, заявою матері та батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану про добровільне визнання батьківства, актовим записом про народження. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України). Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу (частина п`ята статті 136 СК України). До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Таким чином, предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства, особою, яка записана батьком дитини (позивачем), є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини. З урахуванням викладеного, на позивача покладається тягар доведення того, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідачка у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Верховний Суд неодноразово вказував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%) і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Під час звернення до суду позивач звернувся з клопотанням про проведення молекулярно-генетичного дослідження на предмет наявності кровного споріднення між ним та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яке було судом задоволено та призначено у справі відповідну судово-медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта №184-МГ від 10.07.2025 судово-медичної експертизи встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] . Тобто батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається. Також встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] Тобто батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні відповідачка не заперечувала того факту, що позивач не є батьком обох її дітей, однак пояснила, що на момент реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , позивач був обізнаний про те, що вона не є його дитиною. Разом з тим, доказів на підтвердження обізнаності позивача з даним фактом на час реєстрації народження дитини відповідачка суду не представила. Так, у позовній заяві позивач зазначив, що у 2022 році познайомився з відповідачкою та почав проживати разом з нею однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Відповідачка вказаних обставин в судовому засіданні не заперечувала. З копії свідоцтва про народження та актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що відомості про батька дитини записані на підставі спільної заяви батьків про державну реєстрацію народження від 14.03.2023. Того ж дня між сторонами зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Вказані обставини не дають суду достатніх підстав для висновку про обізнаність позивача станом на день реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , про походження дитини від іншої особи. Як вбачається з копії свідоцтва про народження та актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що відомості про батька дитини внесені на підставі ст.133 СК України (відповідно до актового запису про шлюб №128 від 14.03.2023 року, складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Висновком експерта №184-МГ від 10.07.2025 підтверджено, що [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині виключення відомостей про [PERSON] як батька дітей з актового запису про народження, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, щодо вимог позову про покладення обов`язку на Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), внести відповідні зміни до актових записів про реєстрацію народження дитини, то слід зазначити наступне. В силу вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку. Відповідно до п.п.1.15, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та припиненні їхньої дії може бути оскаржена в судовому порядку. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (п.п.2.13.1 п. 2.13 Правил). За такого, позовні вимоги в частині покладення обов`язку на органи реєстрації внести відповідні зміни задоволенню не підлягають. Також суд звертає увагу на те, що Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не є відповідачем у справі, а тому не може відповідати за вимогами позивача. При вирішенні позовних вимог про припинення стягнення аліментів суд враховує наступне. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч. 3 ст. 181 СК України). Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. Отже, з аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків. Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Так, за правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи. Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 511/219/18). Відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 477/1165/20 наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно ніколи не був) батьком дітей. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога позивача про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial