Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 51896 грн. Позов обґрунтовується тим, що 25 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 220286735, за умовами якого відповідач отримав у борг грошові кошти в розмірі 13000 грн., які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними у встановлений термін. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розміру шляхом переказу грошових коштів на його платіжну картку. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання не виконав, кредит не повернув, проценти не сплатив, внаслідок чого на момент подання позовної заяви утворилася заборгованість в розмірі 51896 грн., з яких: 13000 грн. тіло кредиту, 38896 грн .- проценти. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого право вимоги до відповідача за договором від 25 січня 2021 року № 220286735 перейшло до ТОВ «Таліон плюс». 5 серпня 2020 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого право вимоги до відповідача за вищевказаним договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а 4 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно з яким таке право перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документу), у судове засідання не з`явилася. У позовній заяві сформовано вимогу про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 8 серпня 2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області справу передано на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області. 3 вересня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 25 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 220286735 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV4DY29 (25 січня 2021 року o 12:12) (арк. спр. 19). Відповідно до умов цього договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит на суму 13000 грн. (п. 1.1 Договору) строком на 30 днів від дати отримання кредиту («дисконтний період») (п. 1.2 Договору), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (арк. спр. 32-34). У пунктах 1.4, 1.4.1 Договору передбачено, що за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом за дисконтною процентною ставкою в розмірі 164,25% річних, що становить 0,45% від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно з п. 1.4.3 Договору у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору, проценти нараховуються за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п. 1.7.1 Договору). З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50% річних, що становить 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.7.2 Договору). Відповідно до п. 1.8 Договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2 Договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником. Пунктом 3.19 Правил надання грошових коштів у позику, передбачено, що за вибором клієнта кредит може надаватися в тому числі шляхом ініціювання кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної карки вказаної клієнтом у заявці (арк. спр. 21-26). Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі (п. 2.1.1.5 Договору). У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 25 січня 2021 року [PERSON] , окрім своїх персональних даних, вказав карту № [NUMBER] (арк. спр. 20). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 13000 грн. на рахунок № [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення від 25 січня 2021 року (арк. спр. 12 на звороті). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в платіжному дорученні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім в заявці від 25 січня 2021 року. Листом АТ «Приватбанк» від 13 вересня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250909/84356-БТ підтверджено, що на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] , на яку 25 січня 2021 року було здійснено переказ коштів у сумі 13000 грн. (арк. спр. 125). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 1 червня 2021 року заборгованість [PERSON] за договором від 25 січня 2021 року № 220286735 становила 13000 грн. за тілом кредиту, 23348 грн. за процентами. 23 лютого та 26 березня 2021 року відповідачем було сплачено 1755 грн. та 5850 грн. процентів відповідно (арк. спр. 43-44). З розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Таліон плюс» та представленої позивачем виписки з особового рахунку вбачається значиться, що заборгованість [PERSON] станом на 25 червня 2025 року за кредитним договором від 25 січня 2021 року № 220286735 становить 51896 грн., з яких: 13000 грн. тіло кредиту, 38896 грн. проценти (арк. спр. 41,42). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) і ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта заплату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). «Право вимоги» означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 28 листопада 2019 року (п. 8.2). Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін (п. 8.4). Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину (п. 8.6) (арк. спр. 71-76). Відповідно до копії додаткової угоди від 28 листопада 2019 року № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 п. 8.2 викладено у новій редакції, а саме, що строк дії договору факторингу закінчується 31 грудня 2020 року (арк. спр. 76 на звороті). Згідно з копією додаткової угоди від 31 грудня 2020 року № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 текст договору факторингу викладено у новій редакції. Зміст пунктів 2.1, 8.4, 8.6 залишився аналогічним. «Право вимоги» - права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 31 грудня 2021 року (п. 8.2) (арк. спр. 77-81). Відповідно до копії додаткової угоди від 31 грудня 2021 року № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2022 року включно (арк. спр. 82). З копії додаткової угоди від 31 грудня 2022 року № 31 до договору факторингу 28/1118-01 слідує, що строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2023 року включно (арк. спр. 82 на звороті). Як вбачається з копії додаткової угоди від 31 грудня 2023 року № 32 до договору факторингу 28/1118-01 сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року включно (арк. спр. 83). Згідно акта звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2021 року ТОВ «Таліон плюс» здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимоги за реєстром прав вимоги від 1 червня 2021 року № 136 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 (арк. спр. 68). Відповідно до\~реєстру прав\~вимоги від\~1\~червня 2021\~року №\~136\~до договору\~факторингу від\~28\~листопада 2018\~року №\~28/1118-01\~від ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~до ТОВ\~«Таліон плюс»\~перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 220286735 на загальну суму 36348 грн. (арк. спр. 69-70). 5 серпня 2020 року року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників (арк. спр. 62-66). Додатковою угодою від 3 серпня 2021 року № 2 строк дії договору факторингу від 5 серпня 2020 року № 05/0820-01 було продовжено до 31 грудня 2022 року включно (арк. спр.66 на звороті), а додатковою угодою від 30 грудня 2022 року № 3 до 30 грудня 2024 року включно (арк. спр. 67). Згідно платіжної інструкції від 30 травня 2023 року № 4097 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» сплатило на користь ТОВ «Таліон плюс» кошти згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року (арк. спр. 59 на звороті). Відповідно до реєстру прав вимоги від 30 травня 2023 року № 9 від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 220286735 на загальну суму 51896 грн. (арк. спр. 60-61). 4 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступає ТОВ «Юніт Капітал» за плату, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників (арк. спр. 54-58). Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 4 червня 2025 року (арк. спр. 49). Згідно платіжних інструкцій від 10 червня 2025 року № 467, № 468, від 11 червня 2025 року № 469, № 470, від 19 червня 2025 року № 478, № 479, від 25 червня 2025 року № 483 та листа ТОВ «Юніт капітал» від 26 червня 2025 року № 26.06.2025-1 ТОВ «Юніт капітал» сплатило на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» кошти згідно договору факторингу від 4 червня 2025 року № 04/06/25-Ю (арк. спр. 45-48). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 4 червня 2025 року № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК«Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 220286735 на загальну суму 51896 грн. (арк. спр. 52-53). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються та сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором від 25 січня 2021 року № 220286732, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір від 25 січня 2021 року № 220286735 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кошти в сумі 13000 грн строком на 30 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 25 січня 2021 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором від 25 січня 2021 року № 220286735, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі від 25 січня 2021 року № 220286735 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором від 25 січня 2021 року № 220286735, яка становить 51896 грн., з яких: 13000 грн. за тілом кредиту, 38896 грн. процентами. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором від 25 січня 2021 року № 220286735 у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правничої допомоги від 5 червня 2025 року № 05/06/25-01 (арк. спр. 39-40), додаткової угоди до цього договору від 5 червня 2025 року № 25770508857 (арк. спр. 38), акта прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року (арк. спр. 37), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24 квітня 2012 року № 4956 (арк. спр. 36), довіреності від 5 червня 2025 року (арк. спр. 35), судом встановлено, що адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надавалася правнича допомога ТОВ «Юніт Капітал» у цій справі. Така допомога полягала у: складанні позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 січня 2021 року № 220286735 (витрачений час 2 год., вартість 5000 грн.), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] , за кредитним договором від 25 січня 2021 року № 220286735 (витрачений час 2 год., вартість 1000 грн.), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором від 25 січня 2021 року № 220286735 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] (витрачений час 1 год., вартість 500 грн.), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором від 25 січня 2021 року № 220286735 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] (витрачений час 1 год., вартість 500 грн.). Загальна вартість послуг складає 7000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує,\~що ця\~справа є\~малозначною,\~в даній\~категорії справ\~усталена судова\~практика,\~через що\~позовні заяви\~у таких\~справах є\~майже типовими\~та фактично\~шаблонними,\~обсяг наданих\~доказів не\~є великим,\~участі в\~судовому засіданні\~представник позивача\~не брав.\~Отже,\~оцінивши усі\~необхідні аспекти\~цієї справи:\~складність та\~обсяг виконаних\~адвокатом робіт,\~витрачений час,\~значення справи\~для сторони,\~враховуючи те,\~що позивачу\~правова допомога\~надавалась і\~рішення суду\~ухвалено на\~його користь,\~на думку\~суду витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~саме в\~розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved