Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Національний університет харчових технологій в особі відокремленого структурного підрозділу «Свалявський технічний фаховий коледж НУХТ» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , [INFO] , порушив права Відокремленого структурного підрозділу «Свалявський технічний фаховий коледж НУХТ» (далі ВСП «СТФК НУХТ» ), передбачені Договором про надання освітніх послуг між Відокремленим структурним підрозділом «Свалявський технічний фаховий коледж НУХТ» та фізичною особою, який був укладений між Відповідачем та ВСП «СТФК НУХТ» від 14.09.2022 № 22-Ел.з-01(б), оскільки не оплатив за навчання у коледжі. Позивач стверджує, що ВСП «Свалявський технічний фаховий коледж НУХТ» надано відповідачу освітні послуги з 14.09.2022 по 16.06.2023 відповідно до наказів про зарахування та відрахування студента. Як зазначає позивач, сторони договору у розділі «Фінансування навчання» узгодили порядок розрахунків між ним. Зокрема, у п. 13 договору передбачено, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичної особи, а саме законного представника вступника. Оскільки на момент укладення договору відповідач був повнолітнім, всі фінансові зобов`язання покладаються на нього. У п. 15 договору визначена загальна вартість освітньої послуг за весь строк навчання, яка на момент укладення договору становила 14960 грн. Як вказує позивач у п.16 договору передбачено вартість освітньої послуги за перший календарний рік навчання у розмірі 7480 грн. Порядок внесення коштів визначений у п.17, за умовами якого законний представник за надання освітньої послуги вступнику першого року навчання до 30 серпня 2022 року перераховує кошти на рахунок Закладу у вигляді попередньої оплати за навчальний семестр у розмірі 3740 грн. За положеннями п.18. договору передбачено наступні строки внесення оплати за освітню послугу на рахунок закладу за наступні роки навчання: законний представник перераховує кошти у вигляді попередньої оплати за навчальний семестр на розрахунковий рахунок закладу кожного семестру до початку осіннього та весняного семестрів відповідно до 15 вересня та до 15 лютого кожного поточного навчального року. Відповідно до ч.6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, включаючи виготовлення документа про освіту та додатка до нього, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються в договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Типовий договір, що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу, на строк навчання, затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Як встановлено в договорі, відповідно до розділу «Обов`язки та права сторін» заклад має право вимагати від законного представника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором (пп 5 п. 7). Також, у п. 11 договору зазначено що, Законний представник зобов`язаний своєчасно зносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором, кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка. Доказом зарахування відповідача на навчання є наказ директора коледжу №46л про зарахування студентів від 30.08.2022 та додаток до наказу про зарахування на навчання. Форма № Н-1.03.2. Позивач зауважує, що наказом директора про відрахування студента від 16.06.2023 №51л [PERSON] відраховано з числа студентів заочного відділу групи ЗЕ-221 спеціальність «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», як такого, що не ліквідував заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 3740 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Борг по оплаті за курс навчання (2 семестр) 2022-2023 рр. становить 3740 грн, що підтверджується довідкою про дебіторську заборгованість. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання освітніх послуг «в розмірі 3740 грн та покласти на відповідача понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялися ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви і доданими до неї додатками рекомендованим поштовим відправленням, однак таке повернулося до суду без вручення адресату з відміткою об`єкта поштового зв`язку «одержувач відсутній за вказаною адресою» (штрихкодовий ідентифікатор 0610264353834); судові повістки про виклик до суду повторно скеровано на наступні судові засідання рекомендованими поштовими відправленнями, однак такі повернулися до суду без вручення адресату з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «одержувач відсутній за вказаною адресою» (штрихкодові ідентифікатори 0610273188692, 0610276708050). Відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами частини першої, другої, восьмої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до частини четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до частини четвертою статті 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2022 між сторонами у справі укладено договір № 22-Ел.з-01(б) про надання освітніх послуг між Відокремленим структурним підрозділом «Свалявський технічний фаховий коледж НУХТ» та фізичною особою, де з однієї сторони виступив ВСП «СТФК НУХТ» в особі директора [PERSON] та вступник [PERSON] . У розділі договору «Фінансування навчання» обумовлено обов`язок законного представника (вступника) перерахувати кошти у вигляді попередньої оплати за навчальний семестр на розрахунковий рахунок закладу кожного семестру до початку осіннього та весняного семестрів відповідно до 15 вересня та до 15 лютого кожного поточного навчального року. Як вбачається з наказу відокремленого структурного підрозділу «Свалявський технічний фаховий коледж Національного університету харчових технологій» від 30 серпня 2022 року за №46л «Про зарахування на навчання» з 14 вересня 2022 року студентами 2 курсу заочної форми здобуття освіти за спеціальностями (спеціалізаціями) за кошти фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком, серед інших зараховано й [PERSON] (№ заяви в ЄДЕБО 11466900) за назвою спеціалізацій, освітніх програм в межах спеціальності «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд» (додаток до наказу про зарахування на навчання Форма №Н-1.03.2). Відповідно до наказу відокремленого структурного підрозділу «Свалявський технічний фаховий коледж Національного університету харчових технологій» від 16 червня 2023 року за №51л «Про відрахування студента» [PERSON] , студента групи ЗЕ-221 спеціальність «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», відраховано за невиконання навчального плану та заборгованість по оплаті за навчання. Як встановлено судом з довідки про дебіторську заборгованість від 23.05.2025 №134, відповідно до договору №22-Ел.з-01 (б) [PERSON] за період ІІ семестр ІІ курс 2022-2023 навчальний рік нараховано 3740,00 грн; заборгованість 3740,00 грн. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За положеннями п. 14 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про фахову передвищу освіту» від 06.06.2019 №2745-VIII фінансування фахової передвищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі шляхом надання відповідних освітніх субвенцій, а також коштів місцевих бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством, а саме, коштів фізичних та юридичних осіб на оплату послуг з надання фахової передвищої та вищої освіти в закладах фахової передвищої освіти відповідно до укладеного договору. Частинами 6, 7 статті 73 Закону України «Про фахову передвищу освіту» регламентовано, що розмір плати за весь строк навчання для здобуття фахової передвищої освіти, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щомісяця, щосеместрово, щороку) встановлюються у договорі про надання освітніх послуг, що укладається між закладом фахової передвищої освіти та фізичною або юридичною особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Типовий договір, що укладається між закладом фахової передвищої освіти та фізичною та/або юридичною особою на строк навчання, затверджується центральним органом виконавчої влади в сфері освіти і науки. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття фахової передвищої освіти встановлюється закладами фахової передвищої освіти в національній валюті. Заклад фахової передвищої освіти має право змінювати плату за навчання у порядку, передбаченому договором, не більше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік. Матеріалами справи встановлено, що на підставі укладеного договору відповідач отримав освітні послуги, однак частково їх не оплатив, у зв`язку з чим був відрахований з навчального закладу. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України), Суд враховує, що відповідач не надав суду доказів на спростування доводів позивача, зокрема, не спростував розрахунок заборгованості. З огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що відповідачем кошти за навчання в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за неоплату наданих освітніх послуг в розмірі 3740 грн. Відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved