Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24700грн. та судових витрат, посилаючись на те, що 20.05.2021 в особистому кабінеті на офіційному сайті ТОВ "Мілоан" Іванова Ю.С. подала заявку на отримання кредиту №4402104. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Оскільки ТОВ "Мілоан" направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору № 4402104 від 20.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан" розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця. Хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Мілоан" про надсилання відповідачем SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Кредитному договорі - "Порядок укладення договору". У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 4402104 від 20.05.2021 з ТОВ"Мілоан" та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000 грн 00 коп. 13.09.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ДІДЖИФІНАНС" укладено договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до якого право вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 24700грн., яка складається - 5000грн00 коп. - заборгованості по тілу кредиту; 18750. - заборгованості за відсотками; 950 грн 00 коп - заборгованості за комісійними винагородами. На адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, в добровільному порядку [PERSON] не виконує умови кредитного договору , що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду за захистом своїх прав . Представник позивача надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, в письмових заявах просила про розгляд справи у її відсутність. У відзиву на позов відповідачка не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що позивачем не доведено укладення кредитного договору та підписання його електронним підписом саме відповідачкою, не доведено перерахування кредитних коштів та отримання їх позичальником., не доведено врегулювання спору в досудовому порядку, а тому просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача підтримує позовні вимоги, вважає, що укладення з відповідачкою кредитного договору мало місце та підтверджено письмовими доказами, долученими до позовної заяви. Відповідачка отримала кошти за умовами кредитного договору, користувалася ними, але не виконала зі свого боку зобов"язання з повернення кредитних коштів в строки визначені договором. У письмовому заперечені на відповідь на відзив представник відповідача просила відмовити в задоволені позовних вимог та стягнення судових витрат посилаючись на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, відзив на позов, суд дійшов наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається,що відповідно до анкети-заяви на кредит № 4402104 від 20.05.2021, договору про споживчий кредит №4402104 від 20.05.2021, графіка платежів за договором про споживчий кредит №4402104 від 20.05.2021, Паспорта споживчого кредиту №4402104 від 20.05.2021, платіжного доручення 46709459 від 20.05.2021 , між ТОВ"Мілоан" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4402104 , за умовами якого [PERSON] отримала 5 000 грн 00 коп., на строк 30 днів . Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) обумовлений до 19.06.2021. За умовами договору комісія за надання кредиту в розмірі 950грн., нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2.50 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Позикодавець виконав свої зобов"язання перед позичальником , перерахувавши кошти на рахунок [PERSON] , про що свідчить виписка по особому рахунку, відкриому в АТ "Сенс Банк" від 20.05.2021. Відповідачка неналежним чином виконувала умови договору, тому у неї виникла заборгованість перед позичальником в загальному розмірі 24700 грн. 13.09.2021 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "Мілоан" був укладений договір відступлення прав вимоги № 07Т, згідно умов якого ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги за кредитним договором № 4402104 від 20.05.2021 на користь ТОВ "Діджи Фінанс", відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до відповідачки, про що свідчить витяг з додатку до договору та Реєстр боржників.. 27.09.2023 позивач направив відповідачу досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 4402104 від 20.05.2021 за листом з вих. №3283813284-АВ від 27.09.2024. Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021, а також відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованості, відповідачка [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 24700грн., яка складається : 5000грн00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 18750грн 00 коп. - заборгованість за відсотками; 950 грн 00 коп - заборгованість за комісійними винагородами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивачем доведено письмовими доказами факт укладання між сторонами кредитного договору та виконання позивачем умов кредитного договору. Відповідач отримала грошові кошти від ТОВ "Мілоан", однак в строки визначені договором свої зобов"язання щодо погашення кредиту не виконала. Відповідно до розрахунку , складеного позивачем заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 18750 грн., які на думку суду підлягають стягненню з відповідача. Що стосується вимог в частині стягнення нарахованої комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд приходить до наступного висновку.. Згідно умов договору про споживчий кредит № 4402104 від 20.05.2021 передбачена комісія за надання кредиту: 950 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 договору). Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів текст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування. Даного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. Кредитним договором № 4966557 від 20.05.2021 встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 950 грн 00 коп, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", отже ці положення договору є нікчемними. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісійними винагородами в розмірі 950 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ч 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладаєтьсяґ на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2422.40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору № 42649746 від 01.01.2025 про надання правової допомоги, акт детального опису робіт, акт 4402104 від 28.03.2025 про підтвердження факту надання правничої допомоги, додаткової угоди № 4402104 від 02.02.2025 , детальний опис робіт від 31.03.2025. Зі змісту відзиву вбачається,що відповідач [PERSON] не погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн., так як вважає таку суму штучно створеною,а тому просить відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Враховуючи, що позивачем надано достатньо письмових доказів щодо судових витрат , суд вважає необхідним задовольнити вимоги в частині стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн., а витрати пов"язані зі сплатою судового збору задовольнити частково, тобто пропорійно задоволеним вимогам, що складатиме 2329.23 грн..

Outcome: partial