Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 98433 від 14 грудня 2019 року в сумі 10860,00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 гривень та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7860,00 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 гривень. На обґрунтування позову посилається на те, що 14 грудня 2019 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 98433 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Сума виданого кредиту становить 3000,00 гривень, дата надання кредиту 14 грудня 2019 року, строк кредиту 14 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 31 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10860,00 гривень. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте станом на дачу подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Холодногірського районного суду міста Харкова від 17 червня 2025 року позовну заяву ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Харківського районного суду Харківської області Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з листа начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, отриманих Холодногірським районним судом міста Харкова відповідно до вимог частини 7 статті 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14 грудня 2019 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 98433, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора KL5462. На умовах, встановлених договором, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Умовами договору визначені також такі умови. Кредит надається строком на 14 днів, тобто до 27 грудня 2019 року. Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користуванням кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу, тип процентної ставки - фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розмішена на сайті товариства www.cly.com.ua. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.1. договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (пункт 2.3. договору). Товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку із чим, відбудеться заміна сторони - кредитодавця за цим договором (пункт 3.1.4. договору). Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому (пункт 3.4.2 договору). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 98433 від 14 грудня 2019 року є графік розрахунків та загальна вартість кредиту, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 3840 гривень, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора KL5462. ТОВ «Займер» довідкою про ідентифікацію підтвердило, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 98433 від 14 грудня 2019 року ідентифікований ТОВ «Займер». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/, одноразовий ідентифікатор KL5462, дата відправки 14 грудня 2019 року. Згідно з інформаційної довідки №1120/04 від 09 квітня 2025 року, яка складена директором ТОВ «Платежі Онлайн» Дмитром Ткаченком, ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг, на сайті торговця через платіжний серів «Platon» здійснило успішну транзакцію № 27632-42039-07687 на платіжну картку отримувача № [NUMBER] та надало грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» (клієнт) та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) укладено договір факторингу № 01-28/10/2021. Предметом договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На умовах, встановлених договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває права грошових вимог клієнта за цим кредитним договором, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (пункту 6.2.4 договору факторингу). В якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1444834,08 гривень без ПДВ (пункту 7.1. договору факторингу). У витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року визначено, зокрема, реквізити боржника: [PERSON] , дата народження: [INFO] , номер договору: [NUMBER] , дата укладення договору: 14 грудня 2019 року, дата закінчення договору: 27 грудня 2019 року, залишок по тілу кредиту: 3000,00 гривень, залишок по відсотках: 7860,00 гривень, загальна сума заборгованості: 10860,00 гривень. Зі змісту виписки з особового рахунку за кредитним договором № 98433 встановлено, що станом на 10 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10860,00 гривень, який складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7860,00 гривень. ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 31 січня 2025 року надіслало [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій повідомлено про укладення між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, на підставі якого відступлено право вимоги заборгованості по кредитному договору № 98433 від 14 грудня 2019 року, яка становить 10860,00 гривень, та щодо необхідності сплати зазначеної заборгованості протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). У частині 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України) Нормою статті 639\~ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11\~вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12\~цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі змісту договору про надання фінансового кредиту № 98433 від 14 грудня 2019 року, укладеного між ТОВ «Займер» та [PERSON] \~слідує, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638\~ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки договір про надання фінансового кредиту та додаток № 1 до нього укладені на сайті позикодавця, [PERSON] \~підписав їх одноразовим ідентифікаторам KL5462, відповідно, то можна стверджувати, що договір та додаток №1 до нього були укладені належним чином у встановленому чинним національним законодавством порядку. Договір містить податковий номер [PERSON] , його паспортні дані, адресу, номер особистого електронного платіжного засобу. Відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Факт зарахування кредитних коштів у сумі 3000 гривень на рахунок відповідача повністю підтверджується матеріалами справи, а саме інформаційною довідкою №1120/04 від 09 квітня 2025 року, яка складена директором ТОВ «Платежі Онлайн» Дмитром Ткаченком, ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг, на сайті торговця через платіжний серів «Platon» здійснив успішну транзакцію № 27632-42039-07687 на платіжну картку отримувача № [NUMBER] та надало грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень. Зазначений номер, а саме - № [NUMBER] співпадає з номером договору про надання фінансового кредиту, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Займер» 14 грудня 2019 року. Зазначене підтвердження має всі необхідні реквізити, підписана повноважною особою, суд не вбачає підстав для визнання такого підтвердження недопустимим доказом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610\~ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору встановлений строк користування кредитними коштами 14 днів; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу, термін дії договору до 27 грудня 2019 року, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом, у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення. Тобто сторонами було погоджено процентну ставку за договором, порядок та період нарахування процентів. Як слідує зі змісту виписки з особового рахунка за договором про надання фінансового кредиту № 98433 від 14 грудня 2019 року відповідач на виконання умов договору оплату не здійснив. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів по процентах на загальну суму 7860,00 гривень за період дії кредитного договору та підлягають задоволенню у повному обсязі. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~статті 617 ЦК України. Отже, суд висновує про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, загальна сума заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 98433 від 14 грудня 2019 року, яку відповідачу необхідно сплатити на користь позивача, становить 10860,00 гривень, з яких 3000,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7860,00 гривень прострочена заборгованість за процентами. Щодо витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. Представник позивач адвокат Пархомчук С.В. у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 гривень. Крім того, представник позивача звернувся до суду з окремою заявою, якою останній просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 гривень. До заяви представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, який укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. Згідно з пунктом 3.1. зазначеного договору вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 грн за одну годину фактичного витраченого часу на надання правової допомоги. Факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат (пункт 3.3 договору). Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2024 року (пункт 4.1 договору). Разом з тим, відповідно до пункту 1.1. додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, сторони погодили продовжити строк дії договору, у зв`язку з чим викласти пункт 4.1. договору у новій редакції: «цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2025 року». Відповідно до наданого акту про отримання правової допомоги від 04 серпня 2025 року, який підписано директором ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (клієнт) та Пархомчуком С.В. (адвокат), адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову, яка складається з: - зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору № 98433 від 14 грудня 2019 2000 гривень (1 година); - складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 5000 гривень (2,5 годин); - інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг ЄДРСР щодо процесуального статусу судової справи 3000 гривень (1,5 годин); - канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 гривень. Загальна вартість наданих послуг становить 10500,00 гривень. На підставі рахунку від 04 серпня 2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» позивач здійснив на користь адвоката Пархомчука С.В. оплату за правничу допомогу у розмірі 10500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 39495 від 04 серпня 2025 року. Дослідивши надані представником позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокатом Пархомчуком С.В. докази на обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд висновує таке. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Частинами першою та другою\~статті 15 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої\~статті 133 ЦПК України). У частині восьмій\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні». У частині другій\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частинах четвертій-шостій\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 12 та частині першій\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У позовній заяві представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 гривень. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. надав: - довіреність від 30 грудня 2024 року, якою ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» уповноважило адвоката Пархомчука С.В. на представництво інтересів довірителя в суді; - договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладений з адвокатом Пархомчуком С.В.; - додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2024 року; - акт про отримання правової допомоги від 04 серпня 2025 року; - платіжну інструкцію № 39495 від 04 серпня 2025 року про оплату за професійну правничу допомогу. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від позивача не надходило. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved