Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Криворізького районного суду Дніпропетроської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: № 102676436 від 28.10.2021 укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] у розмірі 52 500,00 грн.; № 3987849 від 03.10.2021 укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] у розмірі 82 632,30 грн.; № 2782704280-144232 від 05.11.2021 укладеним між «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] у розмірі 11 619,50 грн. Відповідачка свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, кредитних коштів не повернула, у зв`язку з чим у неї утворилася загальний розмір заборгованості, який складає 146 751,80 грн., з яких: 26 750,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 109 364,30 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 8 482,50 грн. - заборгованість за процентами згідно кредитного договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 2 155,00 грн. - заборгованість за комісіями. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути вказану заборгованість з відповідача [PERSON] , 2 422,40 грн. - судового збору та 25 000,00 грн. - витрати на правову допомогу. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передано на розгляд до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 10.09.2025. 10.09.2025 розгляд справи відкладено на 07.10.2025 у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд проводити розгляд справи у відсутність свого представника та погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою направлення судових повісток за її зареєстрованим місцем проживання, які повіернуті на адресу суду з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» та sms-повідомленням. Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №102676436. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Мілоан» надає відповідачу кредит на суму 10 000 гривень шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 Договору), тобто на 30 днів до 27.11.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 4 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.5 % від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом та 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.2, 1.5.2, 1.6 Договору). До матеріалів справи долучено довідку про ідентифікацію, видану ТОВ «МІЛОАН», відповідно до якої клієнт [PERSON] , ідентифікована товариством, 28.10.2021 акцептувала договір №102676436 шляхом підписання його аналогом власноручного підпису у формі одноразового ідентифікатора W39040, який було відправлено на номер телефону [NUMBER] (а.с.206). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, сума кредиту становить 10 000 грн., строк кредитування - 30 днів, комісія за надання кредиту - 1 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк - 15 500,00 грн., реальна річна процентна ставка складає 20,587,00 % річних (а.с.183). Факт укладення електронного кредитного договору між сторонами у справі підтверджується їх підписанням анкети-заяви на кредит № 102676436 від 28.10.2021, паспорту споживчого кредиту (а.с.183-185). 10.02.2022 було укладено договір №10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102676436. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102676436. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №102676436. Крім того, 03.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 3987849. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Мілоан» надає відповідачу кредит на суму 15 000 гривень шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 Договору), тобто на 30 днів до 02.11.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3 960,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.88 % від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом та 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.2, 1.5.2, 1.6 Договору). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, сума кредиту становить 15 000 грн., строк кредитування - 30 днів, комісія за надання кредиту - 1 155,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.70 відсотків від суми кредиту одноразово. Орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк - 20 115,00 грн., реальна річна процентна ставка складає 3,451,00 % річних (а.с.176). Факт укладення електронного кредитного договору між сторонами у справі підтверджується їх підписанням анкети-заяви на кредит № 3987849 від 30.10.2021, паспорту споживчого кредиту (а.с.176-177 на звороті). 26.01.2022 було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3987849. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3987849. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3987849. Також, 05.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір №2782704280-144232, який було підписано одноразовим ідентифікатором F37G65W9, який було відправлено на номер телефону відповідача [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надає відповідачу кредит на суму 2 500 гривень, на 14 днів до 19.11.2021 (включно) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1.95 % за кожен день користування кредитом (п.п.2.3 Договору). Згідно з квитанцією iPay.ua, 05.11.2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перерахувало, а [PERSON] отримала 2500,00 гривень на платіжну картку № [NUMBER] ( а.с.205 на звороті). 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2782704280-144232. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2782704280-144232. Відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання за вищевказаними Договорами. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] за Договором № 2782704280-144232 від 07.03.2023 складає 3 137 гривень 00 копійки, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 2 500 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 637 гривень 00 копійок. Згідно із наданим розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] за Договором №3987849 від 03.10.2021 складає 82 632 гривні 30 копійок в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 14 250,00 гривень; заборгованість за нарахованими відсотка процентами на дату відступлення права вимоги 67 227,30 гривень; заборгованість за комісіями - 1 155,00 грн. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] за Договором № 102676436 від 28.10.2021 складає 52 500 гривень 00 копійок в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 41 500 гривень 00 копійок; заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн.. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 146 751,80 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 26750,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 109364,30 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 8482,50 грн.; - заборгованість за комісіями - 2155,00 грн.. На підтвердження зазначеної заборгованості позивачем надані розрахунки заборгованості станом на 07.03.2023, 10.01.2023, 06.06.2025 за договорами №2782704280-144232 від 07.03.2023, №102676436 від 28.10.2021 та №3987849 від 03.10.2021 (а.с.199-204, 207, 208), які суд визнає достовірними, оскільки вони не спростовані відповідачем, а матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до приписів частини першої статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, суд вважає, що позивач отримав від попередніх кредиторів всі права та обов`язки в грошовому зобов`язанні, передбачені в договорах: №2782704280-144232 від 07.03.2023, №102676436 від 28.10.2021 та №3987849 від 03.10.2021. Оскільки відповідачка, отримавши кредитні кошти, не виконала своїх зобов`язань щодо їх повернення та сплати процентів за користування кредитом, суд, дослідивши всі наявні у справі докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за такими договорами: №2782704280-144232 від 07.03.2023; №102676436 від 28.10.2021; №3987849 від 03.10.2021. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачки загальної суми заборгованості за вказаними договорами в розмірі 146 751,80 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме: 26 750,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 109 364,30 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 8 482,50 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими після відступлення права вимоги до дати складання розрахунку заборгованості; 2 155,00 грн. - заборгованість за комісіями. Судом не встановлено жодних обставин чи доказів, які б свідчили про наявність у відповідачки перешкод для належного виконання нею грошових зобов`язань. Відповідачка не надала доказів на спростування доводів позивача відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України. Матеріали справи не містять підтверджень факту погашення заборгованості перед позивачем. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт існування заборгованості відповідачки перед позивачем за вказаними кредитними договорами. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений між АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку про надання юридичної допомоги №183 від 01.05.2025 до договору №01-07/2024 від 01.07.2024, згідно з якою ціна з надання усної консультації 4 000 гривень (2 години вартістю по 2000 гривень), ціна складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 18 000 гривень (6 годин по 3 000 гривень); надання письмової консультації з вивчення документів (1 година - 3 000 гривень); витяг з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 25 000 грн. (а.с.249-254). Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, зважаючи на те, що справа є незначної складності, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved