Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" заборгованість за кредитним договором ву розмірі 71583,31 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9997,98 грн, суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором 52987,07 грн; суму заборгованості нараховану ТОВ "Українські фінансові операції" за 43 календарних днів 8598,26 грн. Стягнути судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 10000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 13.09.2023 між ТОВ «Лінеура України» та відповідачем було укладено договір № 3978028 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура України» зобов`язується надати грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності в розмірі 10000,00 грн, строком на 360 днів: з 13.09.2023 по 07.09.2024 з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура України» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в сумі 10000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану банком АТ «Універсал Банк». За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 3978028 від 13.09.2023 у період з 13.09.2023 по 26.07.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 60995,47 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.07.2024 має заборгованість 62985,05 грн, яка складається з: - 9997,98 грнзаборгованість за тілом кредиту; - 52987,07 грнзаборгованість за процентам. Відповідно до договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3978028 від 13.09.2023 в сумі 62985,05 грн. Відповідно до умов договору № 3978028 від 13.09.2023 строк кредиту 360 днів з 13.09.2023 по 07.09.2024. Станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 № 26/07/2024, строк дії договору № 3978028 від 13.09.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, позивач у період з 26.07.2024 по 07.09.2024 (43 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 8598,26 грн. Таким чином відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 3978028 від 13.09.2023 на загальну суму 71583,31 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9997,98 грн, суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором 52987,07 грн; суму заборгованості нараховану ТОВ "Українські фінансові операції" за 43 календарних днів 8598,26 грн. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача адвокат Паламарчук С.В. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить зменшити суму витрат з надання правничої допомоги; позовні вимоги визнає частково: 9997,98 грн заборгованість по тілу кредиту, 3799,28 грн нараховані та несплачені проценти. Також зазначає, що з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідач сплачував проценти за користування кредиту 21.10.2023 на суму 3799,20 грн, 02.11.2023 на суму 2399,52 грн. А станом на 21.11.2023 розмір процентів за користування кредитом складав 3799,28 грн. Відповідач 21.11.2023 був призваний на військову службу по мобілізації до ВЧ [NUMBER] . Наразі продовжує перебувати на військовій службі, але вже у іншій ВЧ [NUMBER] , відповідно до копії довідки № 49, від 10.02.2025. Нарахування відсотків має бути зупинено у зв`язку з призовом на військову службу. Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 01.10.2025 представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, наведених у відзиві. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІV.\~Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 13.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір № 3978028 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується [PERSON] (Клієнту) грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000,00 гривень. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Відповідно до зазначених вище умов Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується копією довідки від 26.07.2024 за № 172-2607 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,00 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 3978028 від 13.09.2023 у період з 14.09.2023 по 24.07.2024 включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 52987,07 грн. У зазначений період Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 2,02 грн та 8008,40 грн на оплату процентів за користування грошовими коштами. 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного Договору факторингу від 26.07.2024 №26/07/2024 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 3978028 від 13.09.2023. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 26.07.2024 № 26/07/2024, листом від 29.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»повідомило\~відповідача про\~відступлення права\~грошової вимоги\~за договорами\~та передачу персональних даних ТОВ «Українські фінансові операції» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS повідомлень. Оскільки, станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 № 26/07/2024, строк дії договору № 3978028 від 13.09.2023 не закінчився, тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 26.07.2024 по 07.09.2024 (43 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 8598,26грн (9997,98 грн х 2.00% = 199,96 грнх 43 календарних дні = 8598,26 грн). Як встановлено судом відповідач не виконує умови кредитного договору, заборгованість за договором не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим обліковується прострочена заборгованість. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «Українські фінансові операції» просив стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 71583,31 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9997,98 грн, суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором 52987,0 грн, суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 43 календарних дні 8598,26 грн. Відповідач у поданому відзиві позовні вимоги визнав частково: 9997,98 грн заборгованість по тілу кредиту, 3799,28 грн нараховані та несплачені проценти станом на 21.11.2023, ураховуючи, що 21.11.2023 він призваний на військову службу. Відповідно до повідомлення від 07.03.2025 за № 385, виданого [INFO] , [PERSON] , [INFO] 21.11.2023 призваний на військову службу по мобілізації до ВЧ [NUMBER] , згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Відповідно до довідки № 49 від 10.02.2025, виданої ВЧ [NUMBER] , солдат військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] перебуває на військовій службі у ВЧ [NUMBER] з 06.02.2025 по теперішній час. Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи спір, суд керується наступним. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Договору № 3978028від 01.05.2023. Зазначений договір недійсним не визнано. Судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні відносини, зокрема укладено кредитний договір, узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору. При цьому суд бере до уваги позицію сторони відповідача, який фактично позовні вимоги визнав частково, зокрема в частині тіла кредиту у сумі 9997,98 грн. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими стороною позивача доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом) у сумі 9997,98 грн. Щодо позовних вимог у частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, то суд керується наступним. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Як вбачається з долучених до відзиву на позовну заяву доказів відповідач з 21.11.2023 мобілізований та по даний час проходить військову службу в ЗСУ. Таким чином, з 21.11.2023 відповідач мав статус військовослужбовця Збройних Сил України і на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», та був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині заборгованості за відсотками за кредитним договором підлягають до частково задоволення, зокрема періодом нарахування відсотків слід вважати період з 13.09.2023 по 21.11.2023 включно. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором, розмір таких відсотків станом на 21.11.2023 становить : 3799,24 грн. Отже з урахуванням вище вказаного, суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 1198-4855 від 01.05.2023 у загальному розмірі 13797,22\~грн,з якої : 9997,98 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3799,24 грн заборгованість за відсотками. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору відповідно до пропорційності задоволення позовних вимог становить 466,80 грн. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд доходить висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником відповідача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат у сумі 10000 грн є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, визначає їх у зменшеному розмірі, враховуючи часткове задоволення позовних вимог у сумі 1927 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат .

Outcome: partial