Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» в підсистемі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на статті 525, 526, 530, 610, 626, 628, 1049, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №516633-КС-001 про надання кредиту від 19 листопада 2024 року, що становить 24 587,74 грн та складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 12 642,34 грн; суми прострочених платежів за процентами- 8 849,40 грн; суми заборгованості за штрафами - 3 096,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 19 листопада 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали договір №516633-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», який відповідачка підписала одноразовим ідентифікатором UA-4690, направленим їй через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] . За умовами договору ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 80 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит ( пункт 1 договору). Згідно з умовами договору про надання кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором про надання кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку вона зазначила при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Зважаючи на те, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, лише частково здійснила погашення кредитних коштів на загальну суму 32 209,66 грн, станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за договором №516633-КС-001 про надання кредиту в розмірі 24 587,74 грн, що складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 12 642,34 грн, суми прострочених платежів за процентами- 8 849,40 грн; суми заборгованості за штрафами - 3 096,00 грн (том 1 а.с. 3-21). Ухвалою судді від 18 липня 2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09 вересня 2025 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09 вересня 2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ «Універсал Банк» докази (том 1 а.с. 150-152). У період з 05.08.2025 по 01.09.2025 головуюча у справі суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці (том 1 а.с. 224, 226-227). Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року зобов`язано АТ «Універсал Банк» виконати вимоги ухвали судді від 18 липня 2025 року в частині надання витребування доказів з урахуванням ухвали суду від 09 вересня 2025 року про виправлення описки, оголошено перерву в судовому засіданні до 24 вересня 2025 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України ( том 1 а.с. 228-231). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 09 вересня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника [PERSON] , що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( том 1 а.с.233-234, 237-238). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача ( том 1 а.с. 19). Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлялась в порядку, передбаченому статями 128-130 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання, рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 09 вересня 2025 року, повернутий до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. У поданому до суду клопотанні просила розглянути справу без її участі, відзив на позов не подала ( том 1 а.с.242). Через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що узгоджується з положеннями частини другої статті 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України). Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання 24.09.2025, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що 19 листопада 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com направило [PERSON] в її особистий кабінет пропозицію (оферту) укласти договір №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якої кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів» Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (том 1 а. с. 54-76). 19 листопада 2024 року [PERSON] в особистому кабінеті в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на сайті www.my.bizpozyka.com, після ознайомлення з умовами, викладеними в Пропозиції (оферті) укласти договір №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), прийняла (акцептувала) умови пропозиції (оферти) шляхом надсилання Товариству акцепту (прийняття) пропозиції (оферти) укласти договір №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (том 1 а.с. 77-97). 19 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали в електронній формі договір №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі -договір), який відповідачка підписала 19.11.2024 о 15:20:13 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4690, відправленим на номер телефону [NUMBER] (том 1 а. с. 34-53). Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Пунктом 2.3. договору визначено, що строк, на який надається кредит: 24 тижні. Згідно з пунктом 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1 %, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 2.5 договору встановлено комісію за надання кредиту: 3 600,00 грн. Як вбачається з пунктів 2.6.-2.11. договору, загальний розмір наданого кредиту: 18 000,00 грн. Строк дії договору: до 06.05.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 44 230,26 грн. Загальні витрати за кредитом: 26 230,26 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6669, 18 %. Денна процентна ставка: 0,86 %. В пунктах 2.12.-2.13. договору визначено дату видачі кредиту: 19.11.2024; дату повернення кредиту: 06.05.2025. Відповідно до пункту 2.14. договору мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. З пункту 4.1. договору вбачається, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в пункті 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений у розділі 12 договору, а саме: №4441-11хх-хххх-2245. Пунктом 4.2. договору визначено, що позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у пункті 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в пункті 4.2.2. та додатку №1 до договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором. У разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в пункті 4.2.2. та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. договору ( пункт 4.2.1). Згідно з пунктом 4.2.2 договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, яким визначили графік сплати платежів в період з 03.12.2024 по 06.05.2025; суму процентів за користування кредитом усього за вказаний період в розмірі 22 630,26 грн; часткового платежу основної суми усього в розмірі 18 000,00 грн; комісії за надання кредиту всього в розмірі 3 600,00 грн; загального платежу всього в розмірі 44 230,26 грн за період з 03.12.2024 по 06.05.2025. Пунктом 4.2.4 договору визначено, що у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, водночас сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абзаці 2 пункту 1 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Пунктом 5.2 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний, зокрема: виконувати цей договір у порядку та в строки (терміни), встановлені договором ( пункт 5.2.1); повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення терміну дії договору ( пункт 5.2.3). Як вбачається зі змісту пункту 11.3. договору, підписуючи цей договір позичальник підтвердив, зокрема, що він до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування», на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання ( пункт 11.3.1.) Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення електронного договору №516633-КС-001 про надання кредиту від 29.11.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com, 19.11.2024 о 14:55:36 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувалась в ІТС та зайшла в особистий кабінет; 19.11.2024 о 14:55:36 Товариство здійснило перевірку теперішнього статусу клієнта; 19.11.2024 о 15:19:40 клієнт надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту; 19.11.2024 о 15:19:42 Товариство надало клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання; клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-5971 для підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних; 19.11.2024 о 15:20:06 клієнт ознайомилась і підписала одноразовим ідентифікатором UA-5971 паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних; Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору; клієнт ознайомилась з офертою Товариства та прийняла її умови; 19.11.2024 о 15:20:08 клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-4690; 19.11.2024 о 15:20:39 відбулось акцептування клієнтом умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-4690 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, та надсилаються іншій стороні цього договору); 19.11.2024 о 15:20:43 після укладення договору, Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа; 19.11.2024 о 15:20:45 Товариство відправило клієнту договір, додатки до нього та Правила кредитування на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку; 19.11.2024 о 15:20:48 Товариство розмістило в особистому кабінеті клієнта підписаний договір та додатки до нього, Правила кредитування в цілодобовому онлайн доступі; 19.11.2024 о 17:20:20 Товариство здійснило підписання договору кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи Товариства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( том 1 а.с. 98-100). До позовної заяви позивач також додав копію анкети клієнта, заповнену відповідачкою на сайті ТОВ «Бізнес Позика», в якій остання зазначила свої анкетні дані, РНОКПП, суму бажаного кредиту, електронну адресу, фінансовий номер: +380958941032, номер банківської картки для перерахунку коштів: [NUMBER] (том 1 а.с.101). 19.11.2024 о 15:20:02 позичальник [PERSON] ознайомилась та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5971, відправленим на номер телефону [NUMBER] , паспорт споживчого кредиту (том 1 а.с. 28-33). На підтвердження своїх позовних вимог позивач також додав до позовної заяви Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджені наказом директора ТОВ «Бізнес Позика» від 16.08.2024 № 24- ОД, дата набрання чинності яких 19.08.2024 о 16:00 (том 1 а.с.103-128). Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Профітгід» на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та платіжної інструкції (замовлення) відправника підтвердило здійснення успішного переказу грошових коштів на платіжну картку отримувача [NUMBER] хх-хххх-2245, емітентом якої є Monobank: 19/11/2024 о 15:21:02 на суму 18 000,00 грн платником ТОВ «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, за призначення платежу: переказ коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] згідно з кредитним договором № 516633-КС-001 від 19.11.2024 ( том 1 а.с. 102, 198-203). На підтвердження часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 позивач надав: копії квитанцій: від 03.12.2024 на суму 3 690,00 грн; від 16.12.2024 на суму 500,00 грн; від 16.12.2024 на суму 1000,00 грн; від 17.12.2024 на суму 690,00 грн; від 17.12.2024 на суму 1 500,00 грн; від 16.12.2024 на суму 3 700,00 грн; від 12.02.2025 на суму 1 100,00 грн; від 12.02.2025 на суму 130,00 грн; від 15.02.2025 на суму 6 000,00 грн; від 15.02.2025 на суму 414,00 грн; від 17.02.2025 на суму 8 412,66 грн; від 09.03.2025 на суму 5 073,00 грн, всього на загальну суму 32 209,66 грн ( том 1 а.с. 205-215). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту №516622-КС-001 від 19.11.2024 [PERSON] та довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором № 516622-КС-001 про надання кредиту від 19.11.2024, заборгованість станом на 23.06.2025 становить 24 587,74 грн, з яких: 12 642,34 грн - сума прострочених платежів за тілом кредиту; 8 849,40 грн- сума прострочених платежів за процентами, нарахованими за період з 19.11.2024 по 06.05.2024; 3 096,00 грн - сума заборгованості за штрафами (том 1 а.с. 24-26, 27). Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( частина перша статті 13 ЦПК України) За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію електронного договору №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024, який містить інформацію про його підписання електронним підписом обома сторонами договору. Договір №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4690 19.11.2024 о 15:30:13, відправленим на номер телефону [NUMBER] . Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору №516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 та погодження позичальника [PERSON] з умовами цього договору шляхом підписання документів електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України « Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі №234/7159/20. Відповідно до наданого позивачем підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Профітгід» в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника підтвердило здійснення успішного переказу грошових коштів на платіжну картку отримувача [NUMBER] хх-хххх-2245, емітентом якої є Monobank: 19/11/2024 о 15:21:02 на суму 18 000,00 грн платником ТОВ «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239 за призначення платежу: переказ коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно з кредитним договору № 516633-КС-001 від 19.11.2024 ( том 1 а.с. 102). Згідно з інформацією АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-13824 від 23.09.2025, яка надійшла на виконання вимог ухвали судді від 09 вересня 2025 року, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано картку № [NUMBER] та відкрито під неї відповідний банківський рахунок (том 1 а.с.245). З виписки про рух коштів по рахунку [NUMBER] ( картка № [NUMBER] ) [PERSON] за період з 19.11.2024 по 10.03.2025 вбачається зарахування коштів 19.11.2024 в розмірі 18 000,00 грн (том 1 а.с. а.с.244-264). Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі. Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі та відсилання клієнту. Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки. Отже, виписка про рух коштів по рахунку є тим документом, який підтверджує розмір заборгованості та факт перерахування кредитних коштів на картку відповідачки у розмірах, передбачених умовами договору № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024. Оскільки відповідачка, отримавши кредитні кошти, належними чином не виконує свої зобов`язання за договором № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024, позивач отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Бізнес Позика» станом на 23.06.2025 заборгованість за договором № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 становить 24 587,24 грн, з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту-12 642,34 грн; сума прострочених платежів за процентами - 8 849,40 грн, нарахованими за період з 19.11.2024 по 06.05.2024; сума платежів за штрафами- 3 096,00 грн (том 1 а.с. 24-26). Таким чином, проценти за користування кредитом, який отримала відповідачка, нараховані в межах строку користування кредитом, встановленого кредитним договором. Відтак, позивач довів факт отримання відповідачкою кредитних коштів та правові підстави нарахування процентів за договором № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024, укладеним з [PERSON] . Доказів протилежного матеріали справи не містять. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми прострочених платежів за тілом кредиту та процентами, яка з урахуванням часткової сплати нею заборгованості, за розрахунком позивача, який відповідачка не спростувала, становить: за тілом кредиту - 12 642,34 грн; за процентами, нарахованими в межах строку користування кредитом, - 8 849,40 грн. Вимоги в частині стягнення з відповідачки суми заборгованості за штрафами в розмірі 3 096,00 грн є неправомірними, тому задоволенню не підлягають, виходячи з такого. Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.5. договору № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 передбачено, що у разі нездійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту ( якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту), та/або комісії за видачу додаткових грошових коштів у кредит ( якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів), та /або суми кредиту у визначені цим договором та додатковими угодами до договору терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32 % від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості суму заборгованості за штрафами нараховано в розмірі 3 096,00 грн за період з 03.01.2025 по 11.04.2025 за договором № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною 2 статті 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, та пунктом 6 даного розділу встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Отже, на дату укладення з [PERSON] договору № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 існувала очевидна суперечність між одночасно чинними нормами розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо того ж самого питання: чи звільняється позичальник від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання зобов`язання за договором у період дії в Україні воєнного стану. При вирішенні такої суперечності суд у даній правовій ситуації суд виходить з пріоритетності норм Цивільного кодексу України над положеннями Закону України « Про споживче кредитування», які одночасно по різному регулюють однопредметні правовідносини щодо відповідальності позичальника перед кредитодавцем за порушення виконання зобов`язання за кредитним договором у період дії в Україні воєнного стану, виходячи з такого. Так, у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 ( провадження № 14-188 цс 20) Велика Палата Верховного Суду при визначенні питання, зокрема, чи можна вважати норми ЦК України пріоритетними над нормами інших законів у вирішенні колізії між нормами, що регулюють однопредметні правовідносини, в контексті наведених Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 16 грудня 2020 року підстав для висновку, що до 01 січня 2013 року, зокрема, для визначення того, яка норма підлягає застосуванню (ЦК України чи Закон України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV)) слід застосовувати частину другу статті 4 ЦК України, що закріплює пріоритет норм ЦК України над нормами інших законів, зробила такий висновок: « У Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано: «Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному (абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп). Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу». Відтак хоч Закон № 1952-ІV прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе. Отже, зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України». З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість за штрафами в розмірі 3 096,00 грн нарахована за договором № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024, тобто після 24 лютого 2022 року в період воєнного стану, а тому підлягає списанню кредитодавцем, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для її стягнення з відповідачки. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] договору № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договору № 516633-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.11.2024 у розмірі 21 491,74 грн, що складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту- 12 642,34 грн; суми прострочених платежів за процентами - 8 849,40 грн, тому наявні правові підстави для задоволення позову в цій частині. В частині стягнення суми заборгованості за штрафами в розмірі 3 096,00 грн позовні вимоги є необґрунтованими, тому в їх задоволенні необхідно відмовити з наведених вище мотивів. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за подання позовної заяви в електронній формі через підсистему «Електронний суд» сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України ( том 1 а.с.1,2). З урахуванням часткового задоволення позову, з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог (87,4 % = 21 491,74 грн х 100: 24 587,74 грн) в розмірі 2 117,18 грн (2 422,40 грн х 87,4 % :100).

Outcome: partial