Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Василевська Анжела Анатоліївна, до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та про визначення місця проживання малолітньої дитини зі своєю матір`ю. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.06.2023 між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, у зв`язку із чим вони проживають окремо, донька залишилась проживати разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] . На переконання позивачки, донька має залишитись проживати разом із матір`ю, оскільки саме позивачка є більш залученою до виховання та розвитку дитини, має більше часу для неї, ніж відповідач, крім того, дитина перебуває на грудному вигодовуванні. Однак, між сторонами виникли розбіжності у вирішенні питання визначення місця проживання малолітньої дитини, у зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визначити місце проживання дитини разом з матір`ю та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі частки від заробітку, доходу відповідача, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Також, просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 20 000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С. 16.06.2025 по справі відкрито загальне позовне провадження, визначено дату проведення підготовчого судового засідання. 30.06.2025 до суду надійшов Відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] адвоката Пилюченко І.Г., зі змісту якого слідує, що відповідач визнає позов частково в частині стягнення аліментів на малолітню дитину, оскільки і зараз приймає участь в утриманні доньки, та не визнає позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із позивачкою. Відповідач не бажає проживати окремо від своєї сім`ї - від дружини та малолітньої дитини, оскільки вважає, що повноцінне виховання доньки можливе в умовах спільного проживання родини. Донька зареєстрована за місцем проживання відповідача у квартирі за адресою [ADDRESS] , що належить відповідачеві на праві власності. Відповідач працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», має стабільний дохід, до кримінальної відповідальності не притягувався, під наглядом лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Зазначає, що сторони мають рівні матеріальні можливості для утримання дитини, стабільний дохід, задовільний стан здоров`я, що надає їм рівноправну можливість для матеріального забезпечення та належного виховання дитини, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині. Стосовно суми аліментів, то просить визначити до стягнення з нього суму у розмірі 2 563 грн. щомісячно до повноліття доньки. Також, зазначається про неспівмірність понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, яка заявлена до стягнення з відповідача, із складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ці витрати є завищеними, тому просить зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу. 15.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивачки [PERSON] адвоката Василевської А.А., в якому відображено, що хоча відповідач і купує дрібні побутові речі для дитини, в той же час позивачка оплачує вартість дитячого садка у сумі 23 000 грн. щомісячно. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, звертає увагу на дохід, отриманий відповідачем у період з квітня 2024 року по листопад 2024 рік, розмір якого становить 345 363, 38 грн., відтак розмір частки аліментів становитиме 14 390, 14 грн., тому просить стягнути аліменти саме у частці від доходу відповідача, а не у твердій грошовій сумі. Доводиться до відому суду, що позивачка звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, та 16.06.2025 по справі відкрито провадження, у зв`язку із чим спільне проживання сторін є неможливим, враховуючи фактичне припинення шлюбних відносин. Наполягають на задоволенні заявлених позовних вимог. 28.07.2025 ухвалою суду закінчено підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 11.08.2025 до суду надійшов Висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, від 06.08.2025, разом із доданим до нього Актом обстеження умов проживання від 29.07.2025, які долучені до матеріалів справи. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники адвокати Василевська А.А., Заболотна Г.В. підтримали заявлені позовні вимоги з підстав та за обставин, зазначених у позовній заяві, наполягали на її задоволенні. Позивачка зазначила, що спільна донька сторін проживає разом із нею у орендованій квартирі по [ADDRESS] , позивачка займається утриманням та вихованням дитини, турбується про неї, працює на дому дистанційно, оплачує дитячий садок та медичну страховку дитини, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, однак її розміру не достатньо для покриття наявних потреб дитини, тому позивачка просить стягнути з нього на свою користь аліменти, та визначити місце проживання дитини з матір`ю, оскільки подружжя проживає окремо, та позивачка не має наміру відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем, про що свідчить поданий до суду позов про розірвання шлюбу, на задоволенні позову наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пилюченко І.Г. позовні вимоги [PERSON] визнали у повному обсязі, відповідач зазначив, що дитина дійсно проживає разом із позивачкою, через свій вік перебуває на грудному вигодовуванні, а тому відповідач погоджується із доводами позивачки, що дитина має проживати разом із матір`ю. Відповідач зазначив, що дійсно в провадженні суду перебуває позов про розірвання шлюбу, однак він приймає участь у вихованні та утриманні дитини, про що до суду подані докази разом із відзивом на позовну заяву, де у виписках із банківського рахунку відповідача маються відомості про перерахування коштів на рахунок позивачки. Також, відповідач проводить час із дитиною у міру своїх можливостей, із врахуванням свого робочого графіку, він працює в офісі, а тому не має можливості постійно перебувати поряд із донькою, на відміну від позивачки, яка працює дистанційно. Відповідач має стабільний дохід, а тому згоден на виплату аліментів на утримання дитини. Відповідач та його представник не погодились із сумою витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн., про які зазначає позивачка у позові, та просили зменшити вказану суму через її не співмірність із складністю справи та предметом позову, часом, витраченим адвокатом на дану справу, до 3000 грн. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про місце, день та час слухання справи, до суду скерував Висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, від 06.08.2025, разом із доданим до нього Актом обстеження умов проживання від 29.07.2025. Із врахуванням думок сторін та їх представників, які не заперечували проти розгляду справи у відсутність представника третьої особи, суд на місці ухвалив, розглянути справу у відсутність представника Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Дослідивши матеріали позовної заяви, доводи відзиву на позов, відповіді на відзив, заслухавши пояснення позивачки та її представників, відповідача та його представника, суд дійшов до наступних висновків та судом встановлені слідуючі обставини. 09.06.2023 сторони уклали шлюб, зареєстрований Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 903, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис про народження № 1657 від 26.09.2023, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сторони проживають окремо, позивачка [PERSON] разом із малолітньою донькою [PERSON] , 2023 р.н. проживають за адресою [ADDRESS] , про що до суду подано копію договору оренди житлового приміщенні (квартири) № 1 від 30.04.2025., та ці обставини не заперечувались відповідачем. Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , є вихованкою структурного підрозділу ясла-дитячий садок ТОВ «Закладу освіти І ступеня «Рікікі», регулярно відвідує дитячий садок з 6 вересня 2024 року і по нині, у цей період до садочка приводили та забирали дитину мама [PERSON] та татом [PERSON] , як разом, так і окремо, про що свідчить копія довідки за підписом директора товариства від 23.04.2024 за вих. № 01-42/102. Між матір`ю дитини та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 22.09.2024 було укладено договір добровільного медичного страхування (безперервного страхування здоров`я), за умовами якого застраховано дитину [PERSON] , адресою проживання дитини зазначена адреса: [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору, Додатку № 1 до нього, Умовами страхування, Додатком № 2, в якому зазначено випадки, на які поширюється страховка, страховий поліс 1373/20/24/0202. Із поданого до суду копії листування сторін у месенджері вбачається, що між сторонами виник спір стосовно визначення місця проживання дитини, про що вказує повідомлення відповідача у відповідь на повідомлення позивачки про її бажання, аби дитина проживала разом із нею, на що відповідач зазначив, що вказане питання буде вирішуватись через суд. Із інформації з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування слідує, що позивачка [PERSON] має дохід за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 рік, а тому матеріально спроможна утримувати дитину. Також, на підтвердження цих обставин, суду подано копію гіг-контракту № 09.24/322448 від 09.09.2024, який продовжено 01.01.2025, укладеного між позивачкою та ТОВ «СОФТСЕРВ МАТРІКС», за умовами якого позивачка надає послуги, виконує роботи у сфері інформатизації та програмування, за що отримує винагороду, розмір якої становить 2 000 доларів США на місяць. За місцем роботи позивачка характеризується позитивно, про що свідчить надана до суду копія довідки за підписом директора товариства від 24.04.2025, також позивачка не має судимостей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, про що до суду подані копії Витягу з інформаційно-аналітичної системи та довідку серії ААА 0559637 відповідно. Зі змісту копії довідки № 640 від 26.04.2025, виданої Мережею медичних центрів Гармонія здоров`я, слідує, що позивачка годує грудьми доньку [PERSON] , 2023 р.н. З поданих до суду копій консультативних висновків лікаря-педіатра від 25.04.2025, від 28.04.2025, інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я від 22.04.2025, вбачається, що позивачка зверталась до Медичного центру «Добробут» з приводу лікування доньки, використовуючи страховий поліс 1373/20/24/0202. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований у ТОВ «Смарт медікал центр» на посаді головного бухгалтера, та відповідно до копії довідки від 09.05.2025 за № 207, має стабільний дохід, судимостей не має, про що до суду подано копію Витягу з інформаційно-аналітичної системи. З поданих до суду роздруківки про рух грошових коштів по рахунку відповідача за період з 09.06.2023 по 05.05.2025 вбачається, що відповідач перераховував грошові кошти позивачці, та кошти на оплату дитячого садочка, купував дитячі товари, тобто приймав участь в утриманні спільної дитини сторін. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини від 06.08.2025 за № 105-9590 малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] . В квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, про що складено Акт. Враховуючи вік та стан здоров`я дитини, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень, закріплених у статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини у випадку, коли батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний та гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний, соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Таким чином, суд, вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] , погоджується із Висновком, наданим Печерською районною у місті Києві Державною адміністрацією як органом опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, оскільки вважає, що висновок обґрунтований та не суперечить інтересам дитини. Визначаючи місце проживання дитини разом із матір`ю, суд бере до уваги позитивне ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, обставини перебування дитини на грудному вигодовуванні, можливість матері через дистанційну роботу більше уваги приділяти дитині, наявність у матері житла та стабільного доходу, нею створені необхідні умови для проживання дитини, а також враховує позицію відповідача [PERSON] , який визнав позов в цій частині, зазначивши, що не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом із матір`ю. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України) Як убачається з матеріалів справи, малолітня дитина проживає разом з позивачкою. Відтак, виходячи з принципу справедливості, об`єктивності та розумності, враховуючи вік дитини та матеріальне становище відповідача, який офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, фактичне визнання відповідачем позову в цій частині під час судового розгляду справи по суті, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2025 і до повноліття дитини. На думку суду, вказаний розмір аліментів є співмірним із відомостями та доказами, наявними в матеріалах справи. Крім того, варто зазначити, що Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" Case of HUNT v. UKRAINE, №31111/04, § 54). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та про визначення місця проживання малолітньої дитини зі своєю матір`ю підлягають задоволенню повністю, є обґрунтованими та підтверджуються сукупністю доказів, безпосередньо дослідженими судом під час судового розгляду, визнаними належними, допустимими, достатніми та достовірними. Стосовно розподілу судових витрат: Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211, 20 коп., сплачений позивачкою за вимоги немайнового характеру, та з відповідача на користь Держави слід стягнути 1211, 20 грн. за вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки за даними вимогами позивачка звільнена від сплати судового збору. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обставин понесення позивачкою витрат на правничу допомогу суду подані: -Копія договору № 01-14/04-25 про надання правової допомоги від 14.04.2025, укладеного між позивачкою та керуючою адвокатського бюро «Анжели Василевської» А. Василевською, за умовами якого Бюро за дорученням Клієнта зобов`язується здійснювати його захист, представництво та надавати клієнту інші види правової допомоги на умовах і в порядку, визначеному договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; -Копія додаткової угоди № 1 про надання правової допомоги від 14.04.2025, укладеної між позивачем та АБ «Анжели Василевської», відповідно до пунктів 2.1., 2.2. якої сторони погодили наступні послуги: надання правової допомоги з підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу та підготовки позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дитини; вартість послуги: 7 000 грн. - підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу, 20 000 грн. - підготовка позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дитини, 4 300 грн. - участь адвоката у судовому засіданні, вартість вказана за одне судове засідання; -Копія Акту приймання-передачі наданих послуг за № 2 від 29.04.2025, відповідно до якого АБ «Анжели Василевської» на виконання умов договору № 01-14/04-25 про надання правової допомоги від 14.04.2025 надані наступні послуги: підготовка позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів - 20 000 грн.; -Копію рахунку № 14/04-25 від 14.04.2025 на зазначену суму; -Копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 14.04.2025 від 14.04.2025, яким підтверджено оплату [PERSON] на користь адвокатського бюро 20 000 грн. за вищевказаним договором про надання правової допомоги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Водночас, ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд вважає, що позивачем документально підтверджено фактично понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. Водночас, надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved