Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилалося на те, що відповідно до умов укладеного Договору № 6363374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.02.2023, від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») (далі - Первісний кредитор), Відповідач, [PERSON] , отримав кредит у розмірі 11300 гривень строком на 363 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем Кредитора. Кредитний договір підписано Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 13.02.2023 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (завірена копія довідки про переказ коштів додається). Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній картці [NUMBER] відома тільки Відповідачу. Згідно з укладеного Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, право вимоги за кредитним договором №6363374 від 13.02.2023 перейшло від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». У подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 № 31.07/24-Ф право вимоги по кредитному договору №6363374 від 13.02.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відступлено з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». 26.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛФІНАНС» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого, право вимоги за договором № 6363374 про надання споживчого кредиту від 13.02.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 31.07.2024 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та позивачем - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, відповідно до умов якого, право вимоги за договором №6363374 про надання споживчого кредиту від 13.02.2023 перейшло до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Первісний кредитор вимоги за договором виконав, однак відповідач умови договору не виконує. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 17.09.2024 становить 25466,81 гривень, яка складається з: - 11300 грн заборгованість за кредитом; - 14166,81 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 13.02.2023 по 17.09.2024 року (включно). З огляду на викладене, позивач просив: -стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за Договором № 6363374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.02.2023 станом на 17.09.2024 у розмірі 25466,81 гривень, яка складається з: - 11300 гривень заборгованість за кредитом; - 14166,81 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 13.02.2023 року по 17.09.2024 (включно); -судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. У судове засідання представник позивача Дідух Євген Олександрович не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов не визнав. Представник відповідача Темненко Валентина Олександрівна подала відзив, за яким зазначав наступне. Із наданих позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій спрямовану на отримання кредиту від кредитодавця, а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «Авентус Україна») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора. У той же час, матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем підписано кредитний договір, не має будь-яких матеріальних доказів як саме проводилася ідентифікація/верифікація особи, яка укладала той договір, номери телефону, вказані в договорі, відповідачеві не належать і не відомі, не кажучи вже про те, що відповідач не міг у якийсь спосіб отримувати алфавітно цифрову послідовність, тим більше висловлювати своє бажання отримати кредитні кошти чи підписувати оферти. Матеріали справи не містять доказів направлення цифрового ідентифікатора (цифрових чи алфавітних комбінацій на мобільний номер Відповідача, на електронну адресу,) їх отримання та використання для авторизації на сайті. Сам по собі друк у договорі набору чисел та літер в розділі, що стосується позичальника не є належним та допустимим доказом того, що цей договір був підписаний, адже будь-який електронний документ має давати можливість ідентифікувати осіб, які його підписали. Договір не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме [PERSON] , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі його персональних даних, не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи. Матеріали справи також не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора. У справі відсутні докази реєстрації саме [PERSON] у інформаційно-телекомунікаційній системі первісного Кредитора. Посилання позивача на заповнення саме відповідачем форми на сайті товариства і зазначенням власної банківської картки є бездоказовими та нічим не підтвердженими. Позивачем зазначено лише регламентований порядок заповнення анкети та укладання кредитного договору на вебсайті надавача платіжних послуг, без доказів коли, хто, і у який спосіб насправді вчиняв відповідні дії. Довідка за вих.№2651 від 02.10.2023, в тому числі повідомлення про успішне перерахування коштів на картки, не є належним, допустимим і достатнім доказом перерахунку грошових коштів, згідно з вказаними вище вимогами Закону. Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) в матеріалах справи не містяться. Ні в змісті кредитного договору, ні в будь-яких інших документах оформлених при наданні кредитних коштів, всупереч викладених вище вимог Закону, реквізити повного карткового рахунку позичальника не зазначено. Номер платіжної картки є частково зашифрованим і всіх позначень 16 значного номеру картки не містить. Банківські реквізити позичальника, відповідно до матеріалів справи є невизначеними. У той же час, наявної у кредитора інформації щодо карткового рахунку позичальника свого часу було достатньо для виникнення спірних правовідносин та здійснення відповідних платіжних операції з переказу кредиту, докази про що вже мають існувати у кредитора згідно з вимогами Закону України «Про платіжні послуги». З огляду на вказані умови договору, кредитні кошти мали бути надані позичальнику товариством «Авентус Україна», як «Кредитором», шляхом перерахування на платіжну картку [NUMBER] . Разом із тим, із долучених до позову доказів не вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Універсальні платіжні рішення» право виконати своє зобов`язання по перерахунку кредитних коштів на рахунок позичальника [PERSON] , саме за Договором N 6363374 від 13 лютого 2023року про надання споживчого кредиту. Жодних умов щодо перерахування коштів через провайдера договір N 6363374 від 13.02.2023 про надання споживчого кредиту не містить. Таким чином, твердження позивача в позовній заяві те, що ТОВ «Авентус Україна» надало кредитні кошти, є голослівним та нічим не доведеним. Виписки по картковому рахунку відповідача також не було долучено позивачем до позову, яка є належним і достатнім доказом як отримання кредитних коштів позичальником, так і користування ними. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом заборгованості, оскільки такий розрахунок є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений первісним кредитором, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Щодо витрат на правничу допомогу, то розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару; Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У судовому засіданні представник відповідача позицію підтримала. Додатково звертала увагу суду на наступні твердження: - довідка про успішне перерахування коштів від 02.10.2023 не містить інформмації про повний картковий рахунок, на які первісний кредитор здійснив перерахунок коштів; - кредитний договір не містить реквізитів карткового рахунку, на який підлягало б переказу тіло кредиту; - відсутні відомості щодо кредитора, який здійснював переказ кредитних коштів; - витяг з реєстру боржників є неповним, не містить інформації про відповідача; - надана витребовувана інформація не містить номеру кредитного договору, за яким відбувся переказ коштів, відомостей про відправника та інші необхідні відомості; - витрати на правничу допомогу є завищеними та не співмірними. З огляду на викладене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 04.04.2025 відкрито провадження у справі. Фактичні обставини, встановлені судом. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») та [PERSON] уклали договір № 6363374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.02.2023. За умовами договору: -сума кредиту складає 11300,00 грн; -строк кредиту 363 днів; -періодичність платежів зі сплати процентів кожні 3 дні; -тип процентної ставки - фіксована. -за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,692 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 16.02.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. -інші умови (а. с. 45-49). Договір підписано одноразовим індикатором А7939, 13.02.2023. Умови договору також відображені у паспорті споживчого кредиту (а. с. 33-34). Додатком №1 визначено вартість кредиту, графік погашення заборгованості (а. с. 50-51). Додано ПРАВИЛА надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а. с. 55-59). За повідомленням АТ «УКРСИББАНК», підтверджено, що AT «УКРСИББАНК» випускав (емітував) [NUMBER] фізичній особі [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З виписки по рахунку, за період з 13.02.2023 по 22.02.2023, слідує, що 13.02.2023 зараховано 11300,00 грн (кредит) (а. с. 129-131). Згідно з укладеним Договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, право вимоги за кредитним договором № 6363374 від 13.02.2023 перейшло від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а. с. 22-26). Указані відомості відображені у реєстрі боржників до договору факторингу) (а. с. 28-32). Відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 № 31.07/24-Ф, право вимоги по кредитному договору № 6363374 від 13.02.2023, про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відступлено з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (а. с. 27-29). Указані відомості відображені у реєстрі боржників до договору факторингу) (а. с. 9-11). До договору додано акт прийому-передачі реєстру боржників (а. с. 11) та платіжну інструкцію №198 (а. с. 12). За розрахунком заборгованості, [PERSON] має заборгованість, яка станом на 13.02.2023 становить 25466,81 гривень, та складається з: - 11300 гривень заборгованість за кредитом; - 14166,81 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 13.02.2023 року по 17.09.2024 (включно) (а. с. 60-62). До позову також додано: -Статут ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (а. с. 16-20), виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (а. с. 26); -Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а. с. 15); -Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а. с. 14), свідоцтво про реєстрацію ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а. с. 14), виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а. с. 21), статут ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а. с. 21-25). Норми права, які застосував суд. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі - Закон). Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновок суду. У ході розгляду справи встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») та [PERSON] уклали договір № 6363374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.02.2023. Договір укладено шляхом підписання електронним цифровим підписом. Встановлюючи факт укладення договору, суд враховував, що Верховний Суд у своїй постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 виснував, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, у контексті розуміння електронного правочину, вчинення дій з використанням особистого кабінету, логіну, паролю та/або одноразового ідентифікатора, наданого особі при реєстрації, створює презумпцію того, що ці дії вчинені саме цією особою. Якщо відповідач заперечує факт власного волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі або стверджує, що електронний підпис був вчинений не ним, а іншою особою, тягар доведення цих обставин покладається саме на відповідача відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України. Відтак, заперечення факту авторизації та підписання договору без надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вад волевиявлення або вчинення електронного підпису іншою особою, не є достатньою підставою для спростування презумпції дійсності правочину та вчинення електронного підпису саме відповідачем. Відповідач не надав жодних доказів несанкціонованого доступу до його особистого кабінету, використання його персональних даних третіми особами чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про відсутність його волі на укладення договору або фальсифікацію електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування кредитних коштів, номер телефону) були використані кредитором для укладення кредитних договорів від імені відповідача, такі як, зокрема, звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, останнім суду не надано. На виконання умов договору позичкодавцем перераховано кошти на рахунок позичальника, що підтверджується повідомленням АТ «Універсал Банк» та випискою по рахунку відповідача. Згідно з укладеним Договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, право вимоги за кредитним договором № 6363374 від 13.02.2023 перейшло від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». В подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 № 31.07/24-Ф, право вимоги по кредитному договору № 6363374 від 13.02.2023, про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відступлено з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Відповідач належним чином не виконує обов`язки за укладеним Договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Доказів на спростування вказаної заборгованості або про сплату боргу відповідач не надав. Отже, сума заборгованості за кредитом у розмірі 11300,00 грн підлягає стягненню. Щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд керувався наступним. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг"\~№ 3498-ІХ (набрав чинності 24 грудня 2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до частини 5 статті 8\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування"\~(пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з пунктом 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%; з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5%; з 20 серпня 2024 року - не більше 1%. Так, позивач ставить вимогу про стягнення 14166,81 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 13.02.2023 року по 17.09.2024 (включно). Отже, у період з 13.02.2023 по 23.12.2023 (314 днів) відсотки нараховані відповідно до умов договору: 11 300 * 1,99% * 314 = 70 588,78 грн. У період з 24.12.2023 по 21.04.2024 (120 днів), ставка 1,99% не порушує умов закону, тому правомірним є нарахування: 11 300 * 1,99% * 120 = 26 992,40 грн. Щодо періоду з 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів), ставка має бути максимум 1,5%), тобто: 11 300 * 1,5% * 120 = 20 340,00 грн. За період з 20.08.2024 17.09.2024 (29 днів), ставка має бути максимум 1%): 11 300 * 1% * 29 = 3 277,00 грн. Разом з тим, договір укладався на 363 дні (тобто до 10.02.2024). Нараховані відсотки охоплюють період у 582 дні. Отже, відсотки нараховувалися поза межами строку дії договору. Разом з тим, заявлена сума до стягнення 14166,81 грн, є меншою, та повністю охоплюється періодом кредитування в межах ставки з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ. Отже позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 25466,81 грн (двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 81 копійка) за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення суми судових витрат у виді сплаченого судового збору, суд виходив з того, що ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №124 від 09.10.2024, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн, суд керувався наступним. Так, за детальним описом робіт, виконано: підготовку та направлення запиту до банківської установи, підготовку та направлення клопотання про витребування доказів; підготовку та направлення до суду позовної заяви. Указані роботи виконані одним днем 17.09.2024 (без визначення погодинного виконання) (а. с. 43). Разом з тим, за актом приймання передачі (а. с. 40), сторони узгодили виконання послуги підготовку та направлення до суду позовної заяви. Вартість такої послуги становить: цифрами 10000,00 грн (п. 1, 2 акту), прописом сім тисяч гривень (п. 2 акту). З огляду на наявну розбіжність вартості виконаної роботи, а також приймаючи до уваги, що сторони досягли згоди про виконання однієї із трьох визначених робіт, суд, оцінюючи обґрунтованість та доведеність заявленої вимоги, стягує з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved