Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Позивач\~Акціонерне товариство «Таскомбанк»\~ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 14.07.2020 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] було укладено кредитний договір №7714817099. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Також відповідно до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів. Зокрема, відповідачу було видано кредит в сумі 36750,00 грн. на строк кредитування - 36 місяців. 07.10.2016 права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу, позивач є новим кредитором [PERSON] за Кредитним договором №7714817099 від 14.07.2022. Відповідач не виконав умови кредиту, внаслідок чого станом на 12.05.2025 у нього утворилась заборгованість в сумі 75953,41 грн., з яких: 34671,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 8,74 грн. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 41272,95 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 75953,41 грн. і судові витрати. Ухвалою суду від 28.08.2025 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні, призначено перше судове засідання на 08.10.2025 на 09 год. 00 хв. Представник позивача 01.10.2025 за вх..№6197 подав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - через оголошення, розміщеному 11.09.2025 на офіційному вебсайті судової влади України, тобто не пізніше ніж за десять днів до судового засідання, що відповідає приписам ч.11 ст.128 ЦПК України, а також судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за останнім відомим місцем проживання [PERSON] [ADDRESS] . Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 14.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7714817099 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у сумі 36750,00 грн. на 36 місяців на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, установлених у договорі. Позичальник підписуючи цей договір підтверджує, що ТОВ "ФК "ЦФР" у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.6,9 Закону України "Про споживче кредитування", ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншою інформацією (п.2.2 Кредитного договору). (а.с.14). Згідно паспорту кредиту ТОВ «ФК ЦФР» №4817099, відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування та вартістю кредиту, що стверджується його підписом. В Паспорті також зазначено, що загальні витрати за кредитом складають 36388,38 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 73138,38 грн., реальна річна процентна ставка 68.93% річних. Спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. (а.с.14 зворотній бік-15). 14.07.2022 [PERSON] подав заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.13). 14.07.2022 [PERSON] ознайомився із повідомлення про відступлення прав вимог (а.с.15 зворотній бік). Із копії виписки по особовому рахунку кредитного договору №7714817099 встановлено, що 14.07.2022 здійснено перерахунок коштів [PERSON] у сумі 36750,00 грн. (а.с.16-28). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договорі №7714817099 від 14.07.2022 станом на 12.05.2025 наявна заборгованість [PERSON] у сумі 75953,41 грн. (а.с.29-31). 07.10.2016 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016, позивач є новим кредитором [PERSON] за Кредитним договором №7714817099 від 14.07.2022. (а.с.39-42). На адресу [PERSON] представником АТ «Таскомбан» було направлено повідомлення-вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №7714817099 від 14.07.2022 (а.с.43) Отже, ТОВ "ФК «Центр фінансових рішень» виконало свої кредитні зобов`язання за Кредитним договором №7714817099 від 14.07.2022. Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 1 частини 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634\~ЦК\~України договором\~приєднання\~є\~договір,\~умови\~якого\~встановлені однією\~із\~сторін\~у формулярах\~або\~інших\~стандартних формах,\~який\~може\~бути укладений\~лише\~шляхом\~ приєднання\~другої\~сторони\~до запропонованого\~договору\~в\~цілому.\~Друга\~сторона\~не може\~запропонувати\~свої\~умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610\~ЦК\~України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049\~ЦК\~України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст.1077, 1078\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081\~ЦК\~України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1 та 2 ст.1082\~ЦК\~України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, яке виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення АТ «Таскомбанк», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надав, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду ним також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №2162737417 від 12.08.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved