Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 394 594,54 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 20.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільні діти проживають разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 10.11.2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Красне - 2 Обухівського району Київської області, жителя [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно і до їх повноліття. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів було відкрите у Оболонському ВДВС № ВП [NUMBER]. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, утворилась заборгованість станом на жовтень 23.04.2025 року в загальному розмірі 394 594,54 грн. Тому, позивач, у зв`язку з відсутністю сплати аліментів з боку відповідача, користуючись своїм правом передбаченим статтею 196 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, однак у межах 100 % заборгованості - 394 594,54 грн. Матеріали справи місять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2016 року шлюб між сторонам розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] , виданим повторно 16 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, та серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 10.11.2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Красне - 2 Обухівського району Київської області, жителя [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно і до їх повноліття. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів було відкрите у Оболонському ВДВС № ВП [NUMBER]. Внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення суду, у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів з серпня 2016 року до березня 2025 року в загальному розмірі 394 594,54 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві, виконавче провадження № [NUMBER]. Судом встановлено, що розрахунок заборгованості державним виконавцем Оболонського ВДВС у м. Києві, виконавче провадження № [NUMBER], здійснено з урахуванням досягнення [PERSON] повноліття. Згідно з наданим позивачем розрахунком пені, за період з серпня 2016 року до березня 2025 року сума пені складає 4 821 712,72 грн. Таким чином, із досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу систематичної несплати відповідачем на користь позивача аліментів на утримання дітей, у зв`язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача відповідні суми неустойки. Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує таке. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер та повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц. З огляду на вказане, загальний розмір пені, заявлений до стягнення, обмежений загальним розміром заборгованості, що становить - 394 594,54 грн. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, існуючого розміру заборгованості та нарахованої позивачем пені за несвоєчасну сплату аліментів. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позову, його слід стягнути з відповідача в розмірі 3 945,94 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved