Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи його тим, що 07.12.2021 [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак « [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак « [NUMBER] ». Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР1376665. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок страхового випадку звернулася потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 20\~397,67 грн. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу керував ним у стані алкогольного сп`яніння, то у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. У зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача 20\~397, 67 грн завданих збитків, а також судові витрати в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. 25.07.2025 справа надійшла до суду. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 29.07.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд\~справи\~вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 22.09.2025 року через повернення до суду поштового повідомлення яке направлялось відповідачеві - без вручення, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін (а.с.53-57). Перше судове засідання призначено на 06.10.2025 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд даної справи за його відсутності (а.с.3-4). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, відзиву не подав, судова повістка, яка направлялась за його зареєстрованим місцем проживання повернулася до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.60-61). Крім того, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с.59). Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За приписами ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими\~ЦПК України\~для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у\~главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст.\~211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст.\~223 ЦПК України,\~суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.12.2021 о 21:03 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул.Харківське шосе, 151 у м.Києві, в порушення вимог п.13.1 ПДР, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. При цьому, водій [PERSON] повторно протягом року, вчинив порушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керував вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п.2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків. Вказані обставини підтверджуються постановою Дарницького районного суду м.Києва №753/754/22 від 24.02.2022, що набрала законної сили 07.03.2022 та якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки (а.с.13-14). Відповідно до частини третьої ч. 6\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Транспортний засіб «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований його власником [PERSON] в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно Полісу № АР-1376665 від 29.04.2021 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.34). Згідно акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 19-26) ремонтної калькуляції №21-0501060 від.20.12.2021 (а.с.27-29), страхового акту №210000501060 від 17.01.2022 (а.с.32), розрахунку суми страхового відшкодування до справи (а.с.31), встановлено, що сума страхового відшкодування власнику КТЗ «Hyundai Sonata» [PERSON] складає 20\~397 грн 67 коп. 13.01.2022 [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 30). Згідно платіжного доручення №ЗР005233 від 20.01.2022 [PERSON] 20.01.2022 виплачено 20 397 грн 67 коп. страхового відшкодування (а.с. 33). Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV, що діяв станом на дату ДТП). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV станом на 07.12.2021). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV станом на 07.12.2021 страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV станом на 07.12.2021 (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до\~підпункту 38.1.1\~«а» пункту\~38.1\~статті 38\~Закону №\~1961-IV,\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов\~до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду:\~якщо він\~керував транспортним\~засобом у\~стані алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або під\~впливом лікарських\~препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції. Відповідно до підпункту 38.1.1. «в» пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне їх задоволити у повному обсязі. У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн 40 коп. судових витрат (а.с. 9). На підставі викладеного та

Outcome: approved