Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Представник позивача через систему «Електронний суд» звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №103989960 від 22.12.2024 року у розмірі 28089,70 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 16300,00 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 11789,70 грн., а також понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 22.12.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №103989960, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 Договору кредиту, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений у п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2 Договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п.1.2.-1.4 Договору кредиту, сума (загальний розмір) кредиту становить 16 300,00 (шістнадцять тисяч триста) грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 22.12.2024 року. Остаточний термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 02.12.2025. Пунктом 1.5.1. Договору кредиту передбачено, що комісія за надання кредиту становить 3,26 грн., яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . (п.2.1 Договору Кредиту).\~Пунктом 4.1. Договору кредиту передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1000 грн. за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів, якщо порушення триває більше ніж 2 днів.\~На виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 16300 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок, котрий надано позичальником та міститься в реквізитах договору кредиту. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №103989960 від 22.12.2024, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 28089,70 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 16300,00 грн., заборгованості по відсотках 11789,70 грн., заборгованість по комісії за видачу кредиту 0,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2025 року справу прийнято до провадження судді Троян Т.Є. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, у спрощеному провадженні. Відповідач правом подання відзиву не скористалася. Про відкриття провадження по справі повідомлялася належним чином. Суд ухвалив на підставі ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22.12.2024 року на офіційному сайті ТОВ «Мілоан» (miloan.ua) Бреган І.В. підписала Заяву на отримання кредиту №103989960, сума кредиту - 16 300 грн., строк кредиту - 345 днів до 02.12.2025 року, комісія за надання кредиту 3,26 грн., проценти за користування кредитом 25614,45 грн, процентна ставка 0,22% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 22.12.2024 року укладено Договір про споживчий кредит №103989960. Сторони обумовили умови договору, які є аналогічними з анкетою-заявою, у виді суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісію за надання кредиту в розмірі та терміну кредиту. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «МІЛОАН» підтверджується квитанцією ID операції: 1530477313. Грошові кошти в сумі 16300,00 грн. за договором кредиту №103989960 перераховано на рахунок [NUMBER] *93 через ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (сервіс EasyPay). Таким чином, у підписаному [PERSON] договорі чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 1.5.1. Договору кредиту передбачено, що комісія за надання кредиту становить 3,26 грн., яка нараховується за ставкою 0,02 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Позивач вказує, та судом встановлено, що ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти у розмірі 16300 грн. на реквізити електронного платіжного засобу споживача, про що свідчать наявні у справі докази. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. В порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 28089,70 грн., що складається із заборгованості за кредитом 16300,00 грн., заборгованості по відсоткам 11789,70 грн., заборгованості по комісії за видачу кредиту 0,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим стороною позивача. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Судовим розглядом встановлено, що вищевказаний кредитний договір був укладений між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 03.09.2015 р. № 675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ від 22.05.2003 р., електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Істотні умови електронного договору визначені Цивільним кодексом України та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 3-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Частинами 1-2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зі змісту укладеного відповідачем кредитного договору вбачається, що відповідач підписанням цього договору підтвердила, що вона ознайомилася з умовами договору, повністю його розуміє, погоджується з ним і зобов`язується його дотримуватися та виконувати. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму, вказану судом вище. Згідно зі ст. ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін. Статтями 1054 та 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, так як вони підтверджуються зібраними по справі та дослідженими судом письмовими доказами, про які судом зазначено вище. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідачем не надано. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ "Мілоан" про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором №103989960 від 22.12.2024 в сумі 28089,70 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16300,00 гривень; заборгованості по відсоткам в розмірі 11789,70 гривень, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1 - 3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено: копію договору №16012025 про надання правової допомоги від 16.01.2025 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс»; додаткову угоду № 1 від 23.01.2025 року, додаткову угоду № 3 від 20.06.2025 року. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7100 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial