Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся через свого представника [PERSON] з позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , за яким просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач аргументував тим, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 260, виданий 01.09.2020, видавник: ОК «ЖБК «Пересипський будинок»; акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 01.09.2020, видавник: ОК «ЖБК «Пересипський будинок»; довідка, серія та номер: б/н, виданий 01.09.2020, видавник: ОК «ЖБК «Пересипський будинок», є власником квартири [ADDRESS] . Згідно листа департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 29.04.2025 року № В1-96827-ф/о у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON] . На адвокатський запит щодо надання достовірних даних фізичних осіб які проживають та зареєстровані за адресою: . [ADDRESS] голова правління ОК «ЖБК «Пересипський будинок» надати достовірну інформацію відмовилась. Відповідачі фактично за зареєстрованою адресою місця проживання не проживають тривалий час, не є членами родини позивача, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вони не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ані позивач, ані інші члени його сім`ї відповідачам не чинили. Позивач бажає продати цю квартиру у зв`язку з важким матеріальним становищем. Наявність зареєстрованих осіб ускладнює використання позивачем свого права на продаж квартири. В подальшому представник позивача звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог та в частині вимог про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , відмовився. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2025 року прийнято заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, виключивши з прохальної частини вимог про визнання [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , та зняти їх з реєстраційного обліку. Вимоги щодо [PERSON] , [INFO] , залишено без змін. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 18 вересня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав. Через канцелярію суду, законним представником відповідача [PERSON] , його матір`ю [PERSON] подана заява про те, що вона не заперечує проти зняття її сина з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 260, виданий 01.09.2020, видавник: ОК «ЖБК «Пересипський будинок»; акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 01.09.2020, видавник: ОК «ЖБК «Пересипський будинок»; довідка, серія та номер: б/н, виданий 01.09.2020, видавник: ОК «ЖБК «Пересипський будинок», є власником квартири [ADDRESS] . Згідно листа департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19.06.2025 року № 4239елС/01-23 вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , значиться знятою з реєстрації місця проживання від 05.05.2025 з адреси: [ADDRESS] , без подальшої реєстрації місця проживання на території міста Одеси. За відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] фактично за зареєстрованою адресою у квартирі [ADDRESS] , 37-х не проживає тривалий час, не є членом родини позивача, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі немає. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Згідно ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідач порушив права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, виселився з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування цією квартирою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Суд враховує, що відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути визнаний особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved