Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі М(т)СБУ) звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що 11.11.2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілю ЗАЗ 1102, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. За фактом даної ДТП 11.11.2022 року було відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України №12022082050001976. Позивачем у відповідності до положень чинного законодавства, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу застрахована не була, потерпілій [PERSON] виплачене страхове відшкодування в сумі 84238,77 гривень, яке просять стягнути на свою користь з відповідача разом із судовим збором. Ухвалою суду від 25.02.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. Відповідачеві в установленому порядку направлялась копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатків до неї за адресою, за якою [PERSON] зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. Крім того, додатково відповідачеві було направлено копію ухвали на адресу зареєстрованого місця проживання. Таким чином, судом вжито усіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про наявність судової справи. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Згідно з копією обвинувального акту, 11.11.2022 року приблизно о 17.00 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині вул. Космічна, рухаючись з боку вул. Оранжерейна в напрямку вул. Радіо в м. Запоріжжі. В цей же час, пішохід [PERSON] , знаходячись біля будинку №79 по вул. Космічна в м. Запоріжжі, почала перетинати проїзну частину вул. Космічна, у невстановленому місці, рухаючись зліва направо за ходом руху водія [PERSON] . Під час руху поблизу будинку №79 по вул. Космічна, водій [PERSON] , маючи об`єктивну спроможність виявити пішохода [PERSON] , яка перебувала на проїзній частині, діючи в порушення вимог п. 12.3. ПДР України, своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки не застосував, натомість продовжив свій рух, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП, згідно висновку СМЕ №151п від 03.02.2023 року, пішоходу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом хірургічної шийки та голівки правої плечової кістки з відривом великого горбика, зі зміщенням кісткових уламків, із наступним проведенням остеосинтезу переломів (оперативне втручання 01.12.2022 року), кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Закритий косий перелом проксимального мета епіфізу правої малогомілкової кістки, закритий косий перелом верхньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків, із наступним проведенням остеосинтезу перелому великогомілкової кістки (оперативне втручання 23.11.2022 року), кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Закриті переломи 3-го та 5-го ребер справа по паравертебральній лінії, що як порізно так і в сукупності кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я». Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/108-22/14158-ІТ від 07.12.2022 року, в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією ДТП. Водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасної зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду. Своїми необережними діями водій [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України, кваліфіковане за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження. 12.06.2023 року представник потерпілої [PERSON] [PERSON] звернувся до М(т)СБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 11.11.2022 року на вул. Космічна, 79 у м. Запоріжжя за участю автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та пішохода [PERSON] . Належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок в АТ «А-Банк», відкритий на ім`я [PERSON] . До заяви були долучені, у тому числі, оригінали виписок із медичних закладів, оригінали чеків і квитанцій за лікування, квитанції про сплату та документи ФОП [PERSON] за комплект остеосинтезу. Згідно з копіями виписок із медичних карток, [PERSON] з 11.11.2022 року по 07.12.2022 року, з 07.12.2022 року по 22.12.2022 року перебувала на лікуванні у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, з 11.11.2022 року по 20.03.2022 року перебувала в амбулаторно-поліклінічному закладі МСЧ АТ «Мотор Січ». Довідками про тимчасову втрату працездатності потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується, що [PERSON] з 11.11.2022 року по 07.12.2022 року та з 07.12.2022 року по 22.12.2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, з 11.11.2023 року по 07.12.2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні та з 22.12.2023 року по 06.04.2023 року перебувала на амбулаторному лікуванні у МСЧ АТ «Мотор Січ». 28.02.2023 року МСЧ АТ «Мотор Січ» Семеновій О.В. видане повідомлення лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК, яким складено висновок МСЕК про тимчасову непрацездатність, надані рекомендації з соціально-трудової реабілітації: потребує долікування по місцю проживання. 28.02.2023 року [PERSON] видана довідка МСЕК про невизнання інвалідом. [PERSON] 27.10.2022 року сплачено на користь ФОП [PERSON] 29200 гривень за комплект для остеосинтезу великогомілкової кістки (рахунок фактура №21/11/22-2) та 22800 гривень за комплект для остеосинтезу плечової кістки системою Auxein Medical Pvt Ltd. (рахунок фактура №21/11/22-1). 11.08.2023 року М(т)СБУ виконано розрахунок №1 відшкодування шкоди, у зв`язку із лікуванням потерпілої [PERSON] на загальну суму 61422,45 гривні. Довідкою №1 від 21.08.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих М(т)СБУ підтверджується витрати на лікування потерпілої в сумі 61422,45 гривень та 22816,32 гривень в рахунок відшкодування тимчасової втрати працездатності. 22.08.2023 року М(т)СБУ видано наказ №3/14654 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на користь [PERSON] , на рахунок [PERSON] 84238,77 гривень. Згідно з копією платіжної інструкції №974852 від 22.08.2023 року, М(т)СБУ сплатило на користь [PERSON] 84238,77 гривень з призначенням платежу: виплата по справі №93317, згідно наказу №3/14654 від 22.08.2023 року, т.з. пішохід. 22.08.2023 року М(т)СБУ направило [PERSON] повідомлення про загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів для визначення розміру шкоди, що складає 84238,77 гривень та повідомлено про можливість в добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати. Також судом в ЄРСР знайдено вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2025 року, який набрав законної сили 15.07.2025 року, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, за обставин, вказаних в обвинувальному акті. При вирішенні спору виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч. 1, 2 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1191 ч. 1 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Станом на день дорожньо-транспортної пригоди, прийняття рішення та виплати відшкодування діяв 22 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року. Статтею 22 Закону № 1961 визначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 24, 25 Закону № 1961 передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. Статтею 41.1 Закону України № 1961 передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; Як вказує ст. 38.2 Закону України № 1961 МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для стягнення з [PERSON] на користь М(т)СБУ страхового відшкодування, виплаченого на користь потерпілої [PERSON] в сумі 84238,77 гривень. Також з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved