Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

05.09.2025 року позивач звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 08.09.2025 року відкрито провадження по справі, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція позивача. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Між сторонами укладено шлюб 10.09.2020 року, який був зареєстрований Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 137 від 10.09.2020 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися малолітні діти, а саме: - дочка [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.01.2023 року; - син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.05.2024 року. Діти проживають з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Позивач на теперішній час не працює, так як перебуваю в декретній відпустці по догляду за дітьми і потребує матеріальної допомоги від відповідача до досягнення дитиною 3-х років, джерел доходу окрім соціальних виплат не має. Просить суд\~стягувати з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~3000\~грн.щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви про стягнення аліментів і до досягнення дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позиція відповідача. Відповідач відзив за позовом не надав. Жодних письмових заяв відповідач не подавав. Процедура судового розгляду. Сторони,\~повідомлені про\~дату та\~час розгляду\~справи належним чином, не з`явилися в судове засідання позивач надала заяву, згідно якої просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, докази поважності причин неявки не надав. Судом ухвалено розглядати вказану справу без участі сторін, зважаючи на належне їх повідомлення про час та місце судового розгляду, подану позивачем заяву, та враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України щодо відповідача. Неявка сторін не перешкоджає розгляду вказаного провадження. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд. Між сторонами укладено шлюб 10.09.2020 року, який був зареєстрований Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 137 від 10.09.2020 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися малолітні діти, а саме: - дочка [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.01.2023 року; - син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.05.2024 року. Діти проживають з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Позивач на теперішній час не працює, так як перебуваю в декретній відпустці по догляду за дітьми і потребує матеріальної допомоги від відповідача до досягнення дитиною 3-х років, джерел доходу окрім соціальних виплат не має. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Спільні малолітні діти позивача та відповідача, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.01.2023 року, та син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.05.2024 року, які не досягли трирічного віку, проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів Щодо судових витрат Згідно\~ст.\~141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved