Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

представник позивачки адвокат Таргонська О.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 323/3653/14-ц (№ 2/323/1010/14) в сумі 145\~832,26 гривні. Позов обґрунтовує тим, що з 2010 року по травень 2013 року сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.11.2014 у справі № 323/3653/14-ц стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.10.2014. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, на підставі якого Оріхівським відділом державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 45611077 від 26.11.2014. Відповідач сплачує аліменти за своїм бажанням у терміни та розмірі на свій розсуд внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка за період з січня 2021 року станом на 01.07.2025 становить 145\~832,26 гривні. Заборгованість відповідачем не погашена. 18.12.2014 відповідачем надано Оріхівському відділу державної виконавчої служби пояснення про те, що йому доведено про необхідність сплати аліментів, а також, що він попереджений про кримінальну відповідальність. Відповідач навмисно самоусунувся від виконання свого обов`язку по утриманню своєї доньки, сплаті аліментів та виплаті заборгованості по аліментам, яка виникла з його вини. Відповідач навмисно до теперішнього часу не виконує рішення суду про стягнення аліментів хоча є працездатною особою. Таким чином загальна сума пені за прострочення сплати аліментів відповідачем за період часу з 01 лютого 2021 року станом на 01 липня 2025 року становить 1\~328\~995,28 гривень. Враховуючи те, що відповідно до частини першої статті 196 СК України можна стягнути пеню у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, позивачка вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення сплати аліментів в сумі 145\~832,26 гривні. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 01.08.2025 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник адвокат Таргонська О.В. у судове засідання не з`явилися. Представником позивачки подана заява, в якій вона просила розглянути справу без їх участі. Заперечення проти заочного вирішення справи не подала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.2012. Батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] . Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.11.2014 у справі № 323/3653/14-ц (№ 2/323/1010/14) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.10.2014. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в сумі по 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , починаючи з 15.10.2014. 17.11.2014 Оріхівським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист у справі № 323/3653/14-ц (№ 2/323/1010/14). 26.11.2014 державним виконавцем ВДВС Оріхівського РУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 45611077 з примусового виконання виконавчого листа № 323/3653/14-ц\~(№\~2/323/1010/14)від 17.11.2014. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2025 розмір заборгованості за період з січня 2021 року по червень 2025 року склав 145\~832,26 гривні. 18.12.2014 [PERSON] до ВДВС Оріхівського РУЮ подане пояснення, в якому він зазначив, що не працює, у Центрі зайнятості на обліку не перебуває, знає про свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини з 15.10.2014, має пай, який здає в оренду, квартиру, та попереджений за статтею 164 КК України, а також йому відомо про сплату аліментів на особистий рахунок стягувача. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (статті 183, 184 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частини другої статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Розмір пені за місячним платежем розраховується шляхом помноження заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж), на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помноження та один відсоток, (за формулою: заборгованість за місяць помноженою на кількість днів прострочення та помноженою на 1 %.). Аналогічно обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України, наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Таким чином відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.11.2014 у справі № 323/3653/14-ц, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.10.2014. Відповідач неналежним чином виконував покладений на нього обов`язок по утриманню дитини у зв`язку із чим має заборгованість в сумі 145\~832,26 гривні станом на 01.07.2025. Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження виникнення заборгованості з незалежних від нього причин (відсутності його вини у несвоєчасній сплаті аліментів). Відповідно до розрахунку позивачки розмір пені за період несплати відповідачем аліментів з 01.01.2021 до 30.06.2025 складає 1\~328\~995,28 гривень. Проте вказаний розрахунок не відповідає розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2025 в частині розміру пені за травень 2021 року. Розрахунок пені в цій частині проведений з урахуванням нарахованої суми аліментів 2\~855,64 гривень. Проте відповідачем у травні 2021 року були сплачені аліменти в сумі 2\~361,06 гривня і заборгованість за цей місяць склала 494,58 гривні. Отже пеня за несплату аліментів у травні 2021 року склала 7\~478,05 гривень (494,58 х 1 %% х 1512 днів), а не 43\~177,28 гривень, як зазначено у розрахунку позивачки. Таким чином пеня за період несплати аліментів з 01.01.2021 до 30.06.2025 складає 1\~293\~296,04 гривень (1\~328\~995,29 - 43\~177,28 + 7\~478,05). В іншій частині розрахунок пені відповідає вимогам статті 196 СК України та формулі, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18. Розрахунок пені відповідачем не спростований. Враховуючи вимоги частини першої статті 196 СК України, відповідно до якої пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки в сумі 145\~832,26 гривні. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved