Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У серпні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому, зменшивши розмір позовних вимог заявою від 07.08.2025, просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором № б/н від 20.11.2013 в розмірі 6 817,61 грн, а також понесені позивачем судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 20.11.2013. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом на заяві. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну карту із вставленим кредитним лімітом. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 25\~000 грн. Позивач свої зобов`язання виконав, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Так, позивач зазначає, що відповідачка користувалася кредитним лімітом, здійснювала операції щодо повернення кредитних коштів та сплачувала відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Через несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі, яка станом на 23.07.2023 становить 33 537,68 грн, що складається станом на 23.07.2023 з заборгованості за тілом кредиту 27\~434,50 грн; заборгованості за відсотками 6103,18 грн. Зменшивши розмір позовних вимог, позивач вказав, що сума заборгованості за договором № б/н від 20.11.2013 становить 6 817,61 грн, і складається з заборгованості лише за тілом кредиту. Ухвалою суду від 21.05.2024 цивільну справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 21.03.2024 від представника відповідачки [PERSON] адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву, де вона просила застосувати строк позовної давності, відмовити у задоволенні позову. Вважає, що сторони не погоджували вид платіжної картки, ліміт кредиту та розмір процентів, а паспорт споживчого кредиту містить інформацію про 7 варіантів карток і тарифів. Після подачі позовної заяви відповідачка сплатила позивачу 25 000 грн, згідно з випискою станом на 20.03.2024 баланс на кінець періоду складає 8 537,68 грн, отже заявлена позивачем сума заборгованості відсутня. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження того, що саме з цими витягами з Умов та Правил надання банківських послуг ознайомилася і погодилася відповідачка, підписуючи заяву-анкету, а отже вони не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору. Наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту також не містить інформації про предмет договору, оскільки сторони не погоджувати від платіжної карти, ліміт кредиту та розмір процентів, відсутнє посилання про те, що паспорт є складовою договору банківського обслуговування. Оскільки анкета-заява, підписана відповідачкою, не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту, тому саме по собі підписання відповідачем умов кредитування, які не є складовою частиною укладеного договору, без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг, не підтверджує узгодження сторонами умов кредитування. Відповідачка є військовослужбовицею, а тому позивач не має право нараховувати та стягувати з відповідачки проценти за період з 07.02.2020 по сьогоднішній день. Списані позивачем проценти в сумі 12 899,80 грн за період з 07.02.2020 підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а нараховані проценти в сумі 6 103,18 грн не підлягають стягненню. Враховуючи те, що строк дії картки встановлено до липня 2016 року, саме з цієї дати почався перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами банку про стягнення тіла кредиту та нарахованих до липня 2016 року інших платежів за кредитом, тоді як позивач звернувся до суду з позовом у липні 2023 року, тобто поза строком позовної давності, а тому у позові має бути відмовлено у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 22.04.2024, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, зазначивши, що 20.11.2013 відповідачка підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідачка ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Крім того, відповідачці надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, що засвідчується її власним підписом в Заявці про приєднання. На підставі укладеного між сторонами Договору відповідачці було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надана можливість користування рахунком за допомогою карти та фінансового телефону, на який проходить динамічний (змінюваний) пароль. До матеріалів позовної заяви додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», де вказано, що процента ставка встановлена у розмірі 2,5 % (30 % на рік), вказано розмір комісії та штрафів. В подальшому відповідачка ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписавши Паспорт споживчого кредиту 28.10.2021, де зазначено валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору. А тому посилання відповідачки на відсутність доказів ознайомлення та підписання Умов та Правил надання банківських послуг не відповідають обставинам справи. Строк позовної давності при зверненні до суду було дотримано, оскільки строк випущеної карти до останнього дня 06.2022, а позивач звернувся до суду з позовом 14.08.2023, до спливу строку позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні не був присутнім, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка та її представник в судовому засіданні не були присутніми, у відзиві на позовну заяву просили розглянути справи за їх відсутності. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. (ст. 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 20 листопада 2013 року,чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Оскільки анкета-заява від 20.1.2013 підписана відповідачкою, то договір банківського кредиту є узгодженим сторонами на умовах, викладених в цій анкеті-заяву, що у розумінні ст. 628 ЦК України є обов`язковим до виконання [PERSON] . Згідно з довідкою, наданою позивачем, за вказаним кредитним договором відповідачці надавалися кредитні картки: 20.11.2013 з номером [NUMBER] , термін дії 07/16, тип картки «Універсальна»; 21.05.2016 з номером [NUMBER] , термін дії 05/20, тип картки «Універсальна»; 20.01.2017 з номером [NUMBER] , термін дії 05/20, тип картки «Універсальна»; 03.05.2019 з номером [NUMBER] , термін дії 06/22, тип картки «Універсальна GOLD». Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12 квітня 2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Наявність та розмір заборгованості підтверджуються випискою по особовому рахунку, який згідно з пунктами 57, 58 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75, є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). З наданої до суду виписки по рахунку за Договором № б/н за період з 20.11.2013 -26.07.23 встановлено, що відповідачка користувалася кредитними коштами, здійснюючи різні платежі та перекази, проводила операції з погашення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] станом на 31.10.2025 становить 6 817,61 грн заборгованість за тілом кредиту, яка і підлягає стягненню з відповідачки. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив, зменшивши суму позовних вимог. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2013 в розмірі 6 817,61 грн. На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений банком судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved