Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~у якому\~просила стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~дочку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини усіх\~видів заробітку,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно,\~починаючи з\~дати подання\~позовної заяви\~та до\~повноліття дитини.\~В обґрунтування\~позову зазначила,\~що 21.03.2013\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено шлюб,\~що зареєстрований\~Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Шевченківського\~районного управління\~юстиції у\~м.\~Києві,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 241.\~Заочним рішенням\~Ірпінського міського\~суду Київської\~області від\~20.09.2022\~у справі\~№ 367/8091/21\~шлюб,\~укладений між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~розірвано.\~Від шлюбу\~в сторін\~є дочка\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~З моменту\~розірвання шлюбу\~відповідач від\~повноцінного виховання\~та утримання\~дочки самоусунувся.\~Весь тягар\~побутових проблем,\~заробітку,\~догляду за\~донькою ліг\~на плечі\~позивача.\~Відповідач не\~бере повноцінної\~участі у\~вихованні дочки\~та її\~матеріальному забезпеченні.\~Дочка на\~сьогодні проживає\~разом з\~матір`ю,\~в будинку\~який їй\~на праві\~власності належить\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Документи,\~що підтверджують\~факт проживання\~доньки з\~Позивачем -\~Довідка №1091\~від 03.07.2025,\~що видана\~Гостомельською селищною\~військовою адміністрацією.\~Належний рівень\~проживання дитини\~у будь-якому\~разі не\~повинен бути\~меншим,\~ніж прожитковий\~мінімум.\~Такий рівень\~Позивачка самостійно\~не зможе\~забезпечити,\~Відповідач може\~сплачувати аліменти\~на рівні\~1/4\~з усіх\~видів заробітку\~(доходу).\~У зв`язку\~з тим,\~що позивач\~не спілкується\~з відповідачем\~та не\~володіє точною\~інформацією щодо\~конкретної суми\~доходів відповідача.\~На утриманні\~інших неповнолітніх\~дітей у\~відповідача немає.\~Непрацездатних батьків\~на утриманні\~у відповідача\~також немає. Позивач не вбачає можливості вирішити даний спір не інакше, як шляхом звернення до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену цивільну справу передано судді Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О. Ухвалою суду від 18.08.2025 відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 29.09.2025. У судовому засіданні 29.09.2025 представник позивачки адвокат Городок Я.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав зазначених у ньому. Також зазначила, що відповідно до положень ЦПК України стороною позивача заявлено про попередню суму витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачкою, у сумі 20 000,00грн У судовому засіданні 29.09.2025 відповідач проти задоволення позовним вимог у заявленому обсязі не заперечував, проте, звертав увагу суду, що не погоджується із наведеними стороною позивача аргументами. Він проживає разом з колишньою дружиною, неповнолітньою дочкою та повнолітнім сином разом, також він надає кошти на купівлю продуктів харчування, у цьому році [PERSON] купувала одяг для дочки перед початком навчального року, а у минулому році це робив він. Він не зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштований, однак займається волонтерською діяльністю. Не заперечив, якщо позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 усіх видів його доходів будуть задоволені. У судовому засіданні 29.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України, оголошено, що рішення суду буде проголошено 02.10.2025. У зв`язку з тривалими повітряними тривогами у Бучанському районі Київської області 02.10.2025 та, як наслідок, зміщення за розкладом призначених судових засідань у інших справах оголошено відкладено на 03.10.2025. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2022 у справі №367/8091/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.12-13), яка проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до частини першої статті 27 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, та статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано (частина друга статті 27 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (статті 141 СК України). Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частини перша, друга статті 155 СК України). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги статтей 182 та 183 СК України. Суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Враховуючи, що відповідач працездатного віку, а батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачці аліменти на спільну дитину у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на дочку, таке визнання позовну не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим суд приймає таке визнання та вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд вважає на необхідне звернути увагу на таке. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. в дохід держави. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved