Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2025 року звернулася до суду з цим позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] суму основного боргу за договором позики у розмірі 60 000,00 грн і судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що в 2022 році між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість про передачу йому грошових оштів в розмірі 60 000,00 грн на закупівлю будівельних матеріалів. Відповідач не хотів брати гроші готівкою, натомість попросив перерахувати на рахунки його знайомих. [PERSON] кошти перераховувала відповідачу поетапно 16.07.2022 в сумі 31 375,10 грн на рахунок [PERSON] та 04.08.2022 в сумі 28 025,00 грн на рахунок [PERSON] . Зобов`язання щодо придбання будматеріалів та/або повернення грошових коштів він не виконав. Відповідач спочатку обіцяв повернути кошти частинами, однак жодної суми так і не повернув. З даного приводу позивач зверталася до Звягельського РВП ГУНП, відповідач пояснив, що винен кошти та поверне їх. До сьогоднішнього часу останній борг не повернув, не зважаючи на письмові заяви-вимоги. На виконання зобов`язання просить стягнути з відповідача заборгованість згідно з розпискою 60 000,00 грн. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні 31.07.2025 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила, що пару років тому був випадок, коли на її картку [PERSON] перерахувала кошти, щоб вона віддала [PERSON] . Прізвище вона змінила. Сума була десь 30 000,00. Відповідач в судові засідання не прибув повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02.06.2023 відповідач [PERSON] власноручно написав розписку, згідно з текстом якої він протягом місяця, а саме до 01.07.2023 привезе матеріал, за який було проплачено 60 000,00 грн. Оригінал розписки долучений до матеріалів справи (а.с. 45). 02.04.2024 [PERSON] звернулася до Звягельського РВП ГУНП, з тим що, [PERSON] у 2022 році отримав гроші в розмірі 60 000,00 грн на будівельний матеріал, але ні коштів ні матеріалу не надав. В ході перевірки та довідок з СД Звягельського РВП від 15.08.2023 не встановлено фактів вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для внесення даної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає (а. с. 15). В матеріалах справи містяться копії квитанцій від 16.07.2022, згідно з якими [PERSON] перерахувала на ім`я [PERSON] кошти в сумі 31 875,10 грн та квитанція від 04.08.2022 про перерахунок коштів [PERSON] на картку [PERSON] в сумі 28 025,22 грн (а.с. 13). 21.10.2024 позивач направила на адресу [PERSON] претензію про повернення коштів (а.с. 16,17), однак останній позичені кошти не повернув. При вирішенні справи суд керується наступними нормами права. Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основоположним принципом\~цивільного судочинства\~є принцип\~змагальності сторін,\~який закріплений\~положеннями статей\~12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини у справі суд доходить висновку, що між сторонами виникли зобов`язазальні правовідносини - відносини позики. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Вказане підтверджується текстом розписки [PERSON] від 02.06.2023, також підтверджується і копіями квитанцій від 16.07.2022 та від 04.08.2022, показаннями свідка [PERSON] , довідкою Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області, копією претензії позивача від 21.10.2024. Оскільки у визначений у розписці строк кошти [PERSON] повернуті не були, в позивача були підстави для звернення з даним позовом. Відтак майнові права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача повернути отримані кошти. Ухвалюючи рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Також відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved