Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - визнати договір дарування квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] 20.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сєтаком В.Я. (зареєстровано в реєстрі за №11099), удаваним правочином та застосувати до нього правові положення договору купівлі-продажу; - визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; - визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним; - стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, пов`язані з подачею та розглядом даної позовної заяви. В обгрунтування\~позову зазначає,\~що 03.03.2006\~між позивачем\~та [PERSON] \~зареєстровано шлюб.В шлюбі\~у сторін\~народилося двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .Рішенням Корольовського\~районного суду\~м.Житомира\~від 26.02.2020,\~в справі\~№ 296/6346/19,\~шлюб між\~сторонами було\~розірвано.Під час\~судового процесу\~про розірвання\~шлюбу позивач\~дізнався,\~що квартира,\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в якій\~подружжя проживало,\~належить [PERSON] \~на підставі\~договору дарування,\~а не\~на підставі\~договору купівлі-продажу.Даний договір\~дарування є\~удаваним правочином,\~виходячи з\~наступного.\~В лютому\~2006\~року приїхали\~батьки позивача\~ [PERSON] \~і [PERSON] на\~дружню розмову\~із батьками\~ [PERSON] \~ [PERSON] ,\~яка була\~власником спірної\~квартири,\~і [PERSON] у\~ [ADDRESS] .\~Під час\~розмови дійшли\~згоди,\~що подружжя\~буде проживати\~за адресою\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~повідомив,\~що квартиру\~придбано за\~15000,00\~доларів США.Батько позивача\~запропонував батькам\~ [PERSON] \~8000,00\~доларів США,\~щоб квартира\~була спільною\~сумісною власністю\~подружжя,\~на що\~батьки [PERSON] \~погодились та\~зазначили,\~що вони\~переоформлять вищевказану\~квартиру на\~позивача та\~їх доньку\~(укладуть\~договір купівлі-продажу),\~в разі\~якщо їхньому\~сину буде\~придбана квартира,\~оскільки останній\~не мав\~власного житла.Батькам [PERSON] \~було надано\~кошти в\~сумі всього\~5400,00\~доларів США.Позивач та\~його батьки\~вклали кошти\~в ремонт\~та оздоблення\~квартири на\~загальну суму\~207400,00\~грн.В подальшому, рідна сестра позивача - [PERSON] оформила кредит на придбання в іпотеку однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для брата відповідачки. Даний кредит виплачувався позивачем та його батьками, та на виконання раніше погодженої домовленості [PERSON] переоформила право власності на брата відповідачки. В свою чергу замість укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] - було укладено договір дарування на ім`я [PERSON] 15.04.2015 позивача було знято з реєстрації в спірній квартирі. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. від 21.09.2020 у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 02.12.2020\~на адресу\~Корольовського районного\~суду м.\~Житомира від\~представника відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~адвоката Яроша\~Володимира Васильовича\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~просив відмовити\~в задоволенні\~позову.\~Вказує,\~що\~посилання на\~проведення батьками\~позивача розрахунків\~з батьками\~ [PERSON] \~є неправдивим,\~оскільки останні\~свідомо і\~з метою\~забезпечення доньки\~квартирою для\~проживання з\~її сім`єю\~безоплатно подарували\~належну їм\~квартиру [ADDRESS] .Якби батьки\~позивача дійсно\~провели розрахунки\~з батьками\~відповідачки [PERSON] ,\~то 20.06.2008\~при особистій\~присутності позивача\~у нотаріуса\~був би\~укладений договір\~купівлі-продажу\~квартири.Відсутність будь-яких\~документальних доказів\~проведення розрахунків\~батьками позивача\~за квартиру\~ [ADDRESS] \~повністю спростовує\~обставини позову\~ [PERSON] \~та свідчить\~про його\~необгрунтованість і\~безпідставність.\~Договір дарування\~квартири від\~20.06.2008\~не був\~прихованим договором\~купівлі-продажу,\~волевиявлення його\~сторін було\~вільним і\~даний договір\~був спрямований\~на реальне\~настання наслідків\~саме договору\~дарування,\~після якого\~квартира [ADDRESS] \~набула статусу\~особистої приватної\~власності [PERSON] \~згідно ст.57\~СК України.\~Отже,\~набута [PERSON] \~у власність\~квартира [ADDRESS] \~на підставі\~дійсного договору\~дарування від\~20.06.2008,\~є її\~особистою приватною\~власністю та\~не може\~бути визнана\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя.Інші доводи позову [PERSON] не мають відношення до оспорюваного договору дарування від 20.06.2008, а тому не можуть враховуватися судом в якості доказів удаваності вказаного правочину. Також 02.12.2020 на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника відповідачів адвоката Яроша Володимира Васильовича надійшла заява про застосування позовної давності. У заяві вказує, що позивач звернувся із цим позовом до суду 21.09.2020, натомість дізнався про укладення договору дарування в день його укладення 20.06.2008, оскільки був присутній при оформленні договору у нотаріуса. Отже, [PERSON] мав право на звернення до суду із цим позовом до 20.06.2011. Розпорядженням керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира Тетяни Гончар №11 від 13.01.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №296/7357/20, у зв`язку з тим, що 25.02.2022 суддя Корольовського районного суду м. Житомира [PERSON] увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 січня 2025 року прийнято справу до провадження та залишено позовну заяву [PERSON] без руху. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.02.2025 продовжено розгляд справи та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 14.04.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Янчук Максим Олександрович підтримав позов з підстав, заявлених у ньому, просив його задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] -\~адвокат Петрик Леонід Ігорович просив відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву, та застосувати строк позовної давності. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович в\~\~судове засідання не з`явився,\~подав до суду 06.02.2025 заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 березня 2006 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 316 від 03.03.2006 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). 20.06.2008 укладено договір, згідно якого [PERSON] подарувала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , [PERSON] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком Віктором Ярославовичем та зареєстровано в реєстрі за № 11099. У відповідності до договору від 24.02.2009, [PERSON] здав в оренду [PERSON] квартиру [ADDRESS] , терміном на 6 місяців. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.02.2020 у справі № 296/6346/19, яке набрало законної сили 31.03.2020, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 744, виданої КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради, станом на 26.06.2019 за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , дочка [PERSON] . 27.04.2007 укладено договір про завдаток, за умовами якого [PERSON] (продавець) отримала від [PERSON] (покупець) завдаток в розмірі 5000 грн на виконання намірів здійснити нотаріально посвідчену угоду про куплю-продаж квартири [ADDRESS] . Договір нотаріально не посвідчений. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.06.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 7828 та посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком Віктором Ярославовичем, [PERSON] (покупець) придбано у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 01.06.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір № 014/9690/74/110616, згідно якого Позичальник отримала кредит в сумі 23\~735 дол.США строком до 01.06.2027, на забезпечення виконання умов якого укладено договір іпотеки 01.06.2007, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування (стаття 717 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним (стаття 235 ЦК України). Для визнання правочину удаваним слід мати на увазі, що обидві сторони правочину діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угоди. Наміру однієї сторони на укладення удаваної угоди недостатньо. У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином. Звертаючись до суду з позовом про визнання договору дарування удаваним на підставі статті 235 ЦК України, [PERSON] посилався на те, що договір дарування було вчинено з метою приховати договір купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили. Отже, пред`являючи позов про визнання договору дарування удаваним з тих підстав, що насправді було укладено договір купівлі-продажу, позивач має довести, що всі сторони договору мали на меті досягнення наслідків та встановлення між ними прав і обов`язків, характерних саме для договору купівлі-продажу. Змагальність сторін є одним з основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: dismissed