Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

08 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 61189,99 грн. Заява обґрунтована тим, що 03.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] \~ було укладено договір № 812516 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору Товариство зобов`язується надати Клієнту кредит, а Клієнт зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти, за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Товариство належним чином виконало свій обов`язок щодо надання Клієнту кредиту, а Клієнт своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. 30.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 812516 від 03.06.2023 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 812516 від 03.06.2023 у загальному розмірі 82379,99 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9999,99 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 72380,00 грн. Незважаючи на повідомлення позивача, відповідач лише частково виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, здійснив платежі: 26.12.2024 - 10000 грн. та 26.01.2025 - 11190 грн., а всього - 21190 грн. для погашення існуючої заборгованості і станом на час подання позову до суду має заборгованість в загальному розмірі 61189,99 грн., яка складається з 9999,99 грн. заборгованості по тілу кредиту та 51190,00 грн. заборгованості за відсотками. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 61189,99 грн. та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з тим, сторонам роз`яснено їх права, зокрема право відповідача на відзив. У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена судом про справу з направленням їй за місцем реєстрації та фактичного проживання копії ухвали про відкриття провадження у справі, яку вона отримала 13.092025. Позовну заяву з додатками відповідачу було направлено через зареєстрований електронний кабінет (а.с.49). У визначений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Судом встановлено, що 03.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 812516 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. строком на 360 дні зі сплатою процентів за ставкою 2,2 відсотків (а.с.7-17). Вищезазначений договір підписаний відповідачем 03.06.2023 о 18:29:14 одноразовим ідентифікатором Х132. Згідно з п. 1.8.1 Договору, загальні витрати на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складають 89200 грн. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Крім того, цього ж дня відповідачем було підписано графік платежів, що є додатком № 1 до договору, інформаційне повідомлення та паспорт споживчого кредиту (а.с.17-20). Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало\~ відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн. Так, із змісту листа надавача платіжних послуг ТОВ « Універсальні платіжні рішення» за № 1-0807 від 08.07.2025 вбачається, що на\~ банківську карту № [NUMBER] , яка\~ була зазначена [PERSON] в ІТС при оформленні договору (п.2.1), 03.06.2023 о 18:31:06 було перераховано 10000,00 грн. (а.с.21). Відповідач користувалася кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконала належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 30.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 812516 від 03.06.2023 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.29-33). На виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило ТОВ «Селфі Кредит» 1942903,82 грн. Даний факт підтверджується платіжною інструкцією за № 21391 від 31.05.2024 (а.с.35). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК\~ України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (під № 6136 в реєстрі) за кредитним договором № 812516 від 03.06.2023 у загальному розмірі 82379,99 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9999,99 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 72380,00 грн.\~ (а.с.34, 36). Із змісту позовної заяви вбачається, що незважаючи на повідомлення позивача, відповідач лише частково виконала своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, для погашення існуючої заборгованості здійснила два платежі на загальну суму 21190 грн. (26.12.2024 - 10000 грн. та 26.01.2025 - 11190 грн.). Таким чином залишок заборгованості становить 61189,99 грн. та складається з 9999,99 грн. заборгованості по тілу кредиту,\~ 51190,00 грн. заборгованості за відсотками. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Так само відповідач не висловив й жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також доказів якими вони обґрунтовуються. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати у справі становлять 2422,40 грн. сплаченого позивачем судового збору. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України та покладає його на відповідача, в зв`язку з повним задоволенням позовних\~ вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved