Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

представник позивача ТзОВ «ХОУМ СЕРВ» - Яцюк Х.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 28460,54 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 23.05.2019 року ОК «ЖБК «ПАРУС» і ТОВ «ПАРУС ЛАЙФ» передало в управління ТОВ «ХОУМ СЕРВ» багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ТзОВ «ХОУМ Сервіс» (надалі позивач) як управитель будинку [ADDRESS] уклав ряд договорів з різними виконавцями для надання даному будинку різноманітних житлово-комунальних послуг. [PERSON] (наладі відповідач) є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач з позивачем не укладала договір про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій. До березня 2022 року [PERSON] щомісячно проводила оплати позивачу за надані послуги, а в подальшому припинила оплачувати надані послуги. Згідно довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 09.05.2025 року становить 28 460,54 грн. З цих підстав, представник позивача і звернулась до суду з позовом. Ухвалою судІ Шевченківського районного суду м.Львова від 18.06.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. (а.с.49). В судове засідання представник позивача не з`явилась, просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явивилась, причин неявки не повідомила, відзиву не подала. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч.2 ст.281\~ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15). 23.05.2019 року ОК «ЖБК «ПАРУС» і ТОВ «ПАРУС ЛАЙФ» передало в управління ТОВ «ХОУМ СЕРВ» багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач ТзОВ «ХОУМ Сервіс», як управитель будинку [ADDRESS] уклав ряд договорів з різними виконавцями для надання даному будинку різноманітних житлово-комунальних послуг, зокрема: договір №03/05-01 від 05.03.2020р. про надання послуг з технічного обслуговування системи відеоспостереження, договір №41 СО від 20.06.2019р. про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів, договір №713767 від 02.09.2019р. про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с.18-41). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг, у тому числі, належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо - будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо - будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо - будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо - будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, позивач у даній справі є організацією, яка уповноважена надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території з метою комфортного проживання в ньому мешканців, а тому має право вимагати від відповідачів оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території. З огляду на те, що договором на ТОВ «ХОУМ СЕРВ» покладено здійснення управління житловим будинком, тому, надання відповідних житлово-комунальних послуг є елементом реалізації функції зазначеного управління. У свою чергу відповідачка [PERSON] , як власник житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надаються ТОВ «ХОУМ СЕРВ», з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. За приписом\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує, як це унормовано положеннями ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто несе тягар щодо утримання свого майна (ч. 1\~ст. 322 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами склались\~правовідносини з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами згідно затверджених тарифів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 ЦК України, як це закріплено положеннями ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1\~ст. 526 ЦК України). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629\~ЦПК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з позивач не укладали договір про надання послуг з управління та утримання будинків і споруд, прибудинкових територій. До березня 2022 року [PERSON] щомісячно проводила оплати за надані послуги, а в подальшому припинила оплачувати надані послуги. Враховуючи, що позивачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідачці надано, а відповідачка належним чином зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг не виконувала, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, в зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 28 460,54 грн.,, що слідує із розрахунку заборгованості (а.с.16-17). Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до тарифів, затверджених вказаними вище договорами, та відповідачем не спростована. Згідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. У даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч. 2\~ст. 625 ЦК України. У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 28 460,54 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved