Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

20.06.2025\~року позивач\~ [PERSON] ,\~через представника\~Сімонець Є.О.,\~звернулася до\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про зміну\~розміру аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~та стягнення\~додаткових витрат\~на дитину. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2021 р. у цивільній справі №333/3941/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.06.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Станом на сьогоднішній день призначеного розміру аліментів, в умовах збільшення рівня цін, є недостатнім для матеріального утримання дитини та її всебічного розвитку. Так, дитина потребує значних коштів на харчування, одяг, іграшки, шкільне приладдя та розвиток. Дитина відвідує дитячий центр комплексного розвитку «ЛЕО» у м. Запоріжжі, де займається із логопедом і відвідує заняття з підготовки до школи. Окрім того, за спільною згодою батьків, [PERSON] навчається у приватній школі «Juliet», місячна вартість навчання в якій становить 16\~000 гривень. Враховуючи викладене, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини шляхом збільшення їх розміру до 8\~000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у сумі 13\~450 гривень, що становлять 50% від загальної суми витрат, понесених у зв`язку зі стоматологічним лікуванням сина, а також понесені судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи. Ухвалою суду від 23.06.2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 11.07.2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким [PERSON] частково визнав позовні вимоги, згоден сплачувати аліменти у розмірі 6\~000 гривень. Вимогу щодо стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 13\~450 гривень відповідач визнає та не заперечує проти задоволення. Представник відповідача просила суд під час ухвалення рішення по справі врахувати, що відповідач проживає разом з матір`ю-пенсіонером, а також нестабільний розмір заробітної плати відповідача, який залежить від обсягів замовлень, які скоротилися у зв`язку з постійними обстрілами міста Запоріжжя. 04.08.2025\~року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд. 04.09.2025 року представник позивача на адресу суду надіслала клопотання про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, у розмірі 8\~000 гривень. 15.09.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 2\~000 гривень. У судовому\~засіданні представник позивача Сімонець Є.О. підтримала позовні вимоги та клопотання про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, просила їх задовольнити. При цьому суду пояснила, що аліментів, які відповідач сплачує за рішенням суду (4\~000 гривень), не вистачає на потреби дитини. Так, на даний час, щомісяця, позивач витрачає на дитину 26\~000 гривень. Представник позивача додатково зазначила, що [PERSON] працює провізором в аптеці, проживає разом з дитиною в орендованій квартирі в м. Запоріжжі. Представник відповідача Петрова М.О. зазначила, що відповідач частково визнає позовні вимоги та згоден на збільшення розміру аліментів до 6\~000 гривень, проти стягнення додаткових витрат на дитину на загальну суму 13\~450 гривень не заперечує. Розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача, на її думку, є завищеним та неспівмірним зі складністю справи й позовними вимогами. Додатково пояснила, що заробітна плата [PERSON] коливається від 14\~000 до 26\~000 гривень, проживає він з матір`ю-пенсіонером. Крім того, відповідач проти навчання сина у приватній школі, з огляду на високу вартість навчання, та вважає, що дитина може вчитися у державній школі. Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з такого. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України\~визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року було розірвано (справа №333/6119/19). Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.10.2018 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1023. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 4\~000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття; а також кошти на утримання дружини в розмірі 2\~000 гривень щомісяця, починаючи з 10.06.2021 року до досягнення дитиною 3-річного віку. Згідно довідки №3 від 10.01.2025 року, виданої ФОП « [PERSON] », [PERSON] , [INFO] , з 26.02.2024 року відвідує дитячий центр комплексного розвитку «Лео» у м. Запоріжжі, займається з логопедом і відвідує заняття підготовки до школи. Про дитину піклується мати, приводе і забирає дитину, консультується з вихователями і логопедом, виконує їхні рекомендації, здійснює оплату за послуги. Кілька разів дитину приводив і забирав батько. З пояснень представника позивача, а також за змістом договору приєднання про надання послуг, встановлено, що [PERSON] навчається у приватній школі «Juliet»,\~вартість навчання\~в якій\~становить 16\~000\~гривень за\~місяць.\~ Згідно з довідкою про доходи, [PERSON] працює в АТ Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г. Івченка (АТ «ІВЧЕНКО-ПРОГРЕС» з 13.11.2023 року на посаді «слюсар з механоскладальних робіт» та його заробіток з січня по червень включно 2025 року склав 129\~865,56 гривень. З долученого представником відповідача до відзиву на позовну заяву пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що матір відповідача [PERSON] являється пенсіонером та отримує пенсію за віком. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним, про що, зокрема, вказував і Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 643/11949/19. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З роз`яснень, викладених у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У подальшому, визначена судом сума аліментів може бути змінена (збільшена або зменшена) у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я отримувача або платника аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до наведених норм підставою для збільшення розміру аліментів може бути таке покращення майнового стану платника аліментів, яке робить можливим сплату ним аліментів у більшому за попередньо визначений розмір. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. За результатами аналізу наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що середньомісячний дохід відповідача [PERSON] становить 21\~644,26 гривень. Суду не надано доказів того, що у відповідача є проблеми зі станом здоров`я, а його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду. Не надано також суду й відомостей про наявність інших осіб на утриманні [PERSON] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). З огляду на встановлені обставини у їх сукупності, за результатами оцінки на предмет їх належності, допустимості, достатності,

Outcome: partial