Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

22 липня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Титаренка Сергія Олександровича в інтересах [PERSON] до [PERSON] та служби у справах дітей Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина з народження проживає із батьком, а мати дитини проживає окремо, не виявляє бажання бачитися і спілкуватися із донькою, не бере жодної участі у її вихованні. Така поведінка відповідача, на переконання позивача є свідомою, а тому він прохає суд позбавити відповідачку батьківських прав. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 серпня 2025 року зобов`язано службу у справах дітей Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області надати суду висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. [PERSON] , а також його представник - адвокат Титаренко С. О., в судовому засіданні підтримали позов і прохали його задовольнити. Представник служби у справах дітей Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] . [PERSON] будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання, призначене до розгляду на 01 жовтня 2025 року не з`явилась, однак 11 серпня 2025 року від неї надійшла нотаріально засвідчена заява, в якій вона прохає розглянути справу без її участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с.13). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із батьком - [PERSON] , а також матір`ю і бабою останнього: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] ( а.с.17). [PERSON] із 20 жовтня 2020 року та до цього часу здійснює догляд за дочкою і забезпечує належні умови її проживання ( а.с.18). [PERSON] відвідує дошкільний підрозділ «Подолятко» опорного закладу «Кобеляцький ліцей № 1 Кобеляцької міської ради Полтавської області». У вихованні [PERSON] бере участь лише батько. Протягом часу, який дитина відвідує дошкільний заклад, [PERSON] ніяк не виявляла турботу про дитину, не з`являлась на батьківські збори та свята. Догляд і піклування за дитиною здійснює виключно батько, з яким із [PERSON] установлені теплі родинні стосунки та міцний психоемоційний зв`язок (а.с.19). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.20). Службою у справах дітей установлено, що [PERSON] проживає із батьком, який забезпечує належні умови проживання і виховання дитини відповідно до її віку. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті з двома іншими дітьми. Під час бесіди з [PERSON] остання не проявляла жодної зацікавленості в житті [PERSON] і зазначила, що не працює, отримує тільки державні соціальні допомоги на двох інших дітей, а тому не має можливості забезпечити фінансово всіх дітей. На огляд до медичного закладу дитину приводить батько, рекомендації лікаря дотримується, купує ліки за призначенням і з`являється на повторні медичні огляди. Згідно висновку психолога встановлено, що в свідомості дитини роль матері частково або повністю виконує бабуся. Дитина асоціює із поняттям «мама» саме бабусю. Емоційна прив`язаність найбільш виражена до батька та бабусі. Фігура біологічної матері для дитини майже відсутня у свідомому образі сім`ї, контакт і емоційний зв`язок із нею мінімальні. Дитина описує батька як значущу, турботливу та люблячу фігуру. Почуття безпеки та емоційний комфорт найбільш пов`язані з батьком. Сімейні ролі у сприйнятті дитини розподілені: «папа та бабуся»- головні, «мама» - відсутня. Із урахуванням зазначеного, служба у справах дітей прийняла висновок про доцільність позбавлення матері батьківських прав (а.с.53-56). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали суду, що добре знають сім`ю [PERSON] . Із 2020 року матір [PERSON] дитину не відвідує, не піклується про неї. Перешкод у побаченнях із дитиною сім`я [PERSON] матері не чинить. Малолітня дитина вважає матір`ю свою бабусю - [PERSON] . Таким чином, судом установлено, що відповідач, [PERSON] з 2020 року не проживає з донькою (фактично з моменту народження дитини). Судом установлено, що така поведінка [PERSON] є свідомою, адже жодних доказів того, що протягом цього часу відповідач мала перешкоди в спілкуванні з донькою судом не встановлено. Відсутність коштів не позбавляє матері можливості бачитись із дитиною, брати участь у її вихованні та житті шляхом звернення із дитиною до лікарів, відвідування свят у дошкільному закладі, який відвідує дитина, побачень із дитиною. Протягом п`яти років матір не зверталась до органу опіки та піклування із питанням щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і встановлення режиму побачень із донькою. Зазначене вище свідчить про свідоме та умисне нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та не бажання відповідачки змінити свій спосіб життя у питанні участі в житті [PERSON] . Зазначене в сукупності також свідчить про те, що [PERSON] не бажає виправитись і виконувати свої батьківські обов`язки. На підставі викладеного, суд вважає, що позов піддягає задоволенню, а позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини в свідомості якої роль матері виконує бабуся. У відповідності ст. 166 Сімейного кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення [PERSON] від виховання та утримання [PERSON] , суд вважає за необхідне стягувати із неї на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітків (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 22 липня 2025 року ( із дня подачі позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на учасників справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі до суду сплатив судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, і сокільки позов у цій частині задоволено повністю, то з відповідача, на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені витрати. Крім цього, судом прийнято рішення про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дитини, тому за вказу вимогу з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір», що сстановить 1211, 20 грн.

Outcome: approved