Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

КП "Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Волинської обласної ради звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 01 липня 2019 року о 13 год. 16 хв. водій автотранспортних засобів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги Комунального закладу «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (правонаступник Комунальне підприємство «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, [PERSON] керуючи спеціалізованим санітарним автомобілем екстреної медичної допомоги марки «PEUGEOT BOXER», диз. [NUMBER] , госпіталізуючи хворого пацієнта, рухаючись з увімкненими проблисковими маячками та спецсигналами, в напрямку міста Луцьк на перехресті автодоріг М-07 та Р-14, сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» та «Луцьк-Маневичі Любешів» - КПП «Дольськ» в районі 382 км, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу здійснив зіткнення з автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. [NUMBER] , та напівпричепа марки «WIELTON NW3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, двоє громадян, які перебували в санітарному автомобілі екстреної медичної допомоги марки «PEUGEOT BOXER», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та її батько [PERSON] , від отриманих травм, померли у Маневицькій центральній районній лікарні. Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021, у справі № 164/330/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94941137), який залишено без змін, визнано винуватим [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки. Крім цього, вироком суду частково задоволено цивільний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дружини загиблого, матері загиблої) про відшкодувания моральної та майнової шкоди Відповідачем та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.10.2021 вирок Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 в частині стягнення з Відповідача в користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] моральної шкоди змінено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100375235). Таким чином, на виконання вироку Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 та ухвали Волинського апеляційного суду від 12.10.2021 у справі № 164/330/20. Позивачем сплачено на користь кожного з потерпілих: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 200 000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди, а всього кошти на загальну суму 800 000,00 грн. Крім цього, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь [PERSON] 50076,00 грн. у відшкодування витрат на поховання та витрат на спорудження надгробного пам`ятника після смерті [PERSON] , 49600,00 грн. у відшкодування витрат на поховання та витрат на спорудження надгробного пам`ятника після смерті [PERSON] , а всього кошти на загальну суму 99676 грн. та на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно кожного окремо по 12519 (дванадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди. [PERSON] (син загиблого), через свого представника, звернувся до Луцького міськрайонного суду у справі № 161/3661/23 з позовною заявою до КП «ВОЦЕМДМК» про відшкодування моральної шкоди. На обгрунтування якої зазначив, що 01.07.2019 сталася ДТП, у якій водій екстрено медичної допомоги [PERSON] керуючи автомобілем PEUGEOT Boxer, д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автопоїздом у складі вантажного автомобіля VOLVO, д.м.з. [NUMBER] та напівпричепа марки VIELTON, д.н.з. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] , внаслідок чого його батько [PERSON] помер від отриманих травм (далі ДТТІ). Вважав, що оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «ВОЦЕМДМК», коруючи належним підприємству автомобілем, тому обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди підлягає покладенню на роботодавця на підставі частини першої статті 1172 ЦК України, у зв`язку з цим просив стягнути з відповідача 506000 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2023 було залучено до участі в справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] . Рашенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2023 № 161/3661/23 позов [PERSON] задоволено частково (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111000423). Стягнуто з КП «ВОЦЕМДМК» на користь [PERSON] 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з КП «ВОЦЕМДМК» в дохід держави 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору. Із змісту постанови Волинського апеляційного суду від 26.07.2023 слідує, що представник [PERSON] від імені позивача [PERSON] , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права. звернувся до Волинського апеляційного суду та просив змінити рішення в частині визначення розміру моральної шкоди, стягнувши на користь позивача 506 000,00 грн (п`ятсот шість тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди. Вищевказаною постановою апеляційну скаргу позивача [PERSON] , подану від його імені представником [PERSON] задоволено частково (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112625621). Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2023 року в частині визначення розміру судового збору змінено. Стягнено з КП «ВОЦЕМДМК» в дохід держави 99,68 (дев`яносто дев`ять гривень 68 копійок) судового збору. У решті рішення суду залишено без змін. КП «ВОЦЕМДМК» на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2023, яке набрало законної сили 26.07.2023, після перегляду його судом в апеляційному порядку, сплатило: - на користь [PERSON] 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди, згідно з платіжною інструкцією від 11.09.2023 № 7682 (Додаток 5 до позовної заяви), та - судовий збір в дохід держави, у розмірі 99,68 грн (дев`яносто дев`ять гривень 68 копійок), згідно з платіжною інструкцією від 10.08.2023 № 496 (Додаток 6 до позовної заяви). Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 23 липня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача та відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, КП «ВОЦЕМДМК» на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2023, яке набрало законної сили 26.07.2023, після перегляду його судом в апеляційному порядку, сплатило: - на користь [PERSON] 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди, згідно з платіжною інструкцією від 11.09.2023 № 7682 та - судовий збір в дохід держави, у розмірі 99,68 грн (дев`яносто дев`ять гривень 68 копійок), згідно з платіжною інструкцією від 10.08.2023 № 496. Підставою сплати являється шкода завдана позивачу кримінальним правопорушенням вчиненим [PERSON] , який на час заподіяння зазначеної шкоди перебував у трудових відносинах з КП «ВОЦЕМДМК» і цю шкоду заподіяно саме під час виконання своїх функціональних обов`язків за вказаним трудовим договором. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У відповідності з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до пункту 3 статті 134 Кодексу законів про працю України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли: 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Згідно з пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 Кодексу законів про працю України), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути суму виплаченого відшкодування в розмірі 10\~000 (десять тисяч) гривень та сплачену суму судового збору в розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) гривень 68 копійок, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з Відповідача [PERSON] судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved