Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 20.09.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр " та [PERSON] укладено кредитний договір № 20.09.2023 -100001478. Позивач вказував, що на підставі укладеного договору він перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн, відповідач зобов`язання за договором не виконав, кошти не повернув, станом на 19.12.2024 року має заборгованість в розмірі 25179,91 грн, яка складається з сум заборгованості за тілом кредиту 11990,44 грн та заборгованості за процентами в розмірі 13189,47 грн, а також понесені судові витрати. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 20.09.2023 -100001478 від 20.09.2023 року у сумі 25179,00 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 17.01.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 05.02.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Калафути Д.В. надійшов відзив на позов в якому вона посилалася на те що позивачем не надано доказів електронної переписки між кредитором та відповідачем з приводу укладення кредитного договору (оферти) № 20.09.2023 -100001478 від 20.09.2023 року ,телефонної переписки за допомогою смс повідомлення, доказів здійснення відповідачем по справі входів на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого ключа . Позивач не довів належність зазначених засобів зв`язку відповідачу. Відповідач заперечує факт укладання з позивачем будь яких договорів. Що стосується посилання позивача на те що кошти в сумі 12000 грн були перераховані на катку VISA 537541*20, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, дана квитанція не підтверджує перерахування коштів, саме відповідачу як і отримання ним коштів. Враховуючи зазначене просила відмовити у позовних вимогах в повному обсязі та стягнути витрати на правову допомогу в сумі 11000 грн ( а.с.34-37). 11 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла від ТОВ «Споживчий центр» відповідь на відзив. В обґрунтування якої вказано про те, що Стороною позивача (Кредитодавця) документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомлені на номер, вказаний останньою, як фінансовий -[NUMBER]. За інформацією з Довідки ТОВ «Старт-мобайл» вих. № 0702/25-7 від 07.02.2025р.: «на номер абонента [NUMBER] 20.09.2023 о 13:08:11 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження: А729». Кредитним договором передбачено проценти за користування кредитом, які нараховуються протягом строку кредитування за договором. Позивачем здійснено деталізований розрахунок заборгованості. Просить задовольнити позов в повному обсязі та проводити розгляд справи за відсутності представника ( а.с.48-50). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та в відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 2-5, 50). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Калафута Д.В. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі ( а.с. 83-84 ). Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 25179 грн. 91 коп. та вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача та його представника без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та винести рішення. Суд, прийнявши до уваги заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр ",дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 20.09.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр " та [PERSON] укладено кредитний договір ( оферти) № 20.09.2023 -100001478.. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.09.2023 року ( а.с.11), строком на 140 днів, під проценти у розмірі що становить 1 % за один день користування кредитом (фіксована незмінювана процентна ставка),паспорта споживчого кредиту, розміщених на веб-сайті ТОВ «Споживчий центр»: https//sgroshi.com.ua/rozkritta-informaciya, які підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А729» відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. (а.с. 12-20) Відповідно до п.п. 1.1-1.3 договору № 20.09.2023 -100001478. від 20.09.2023 року, дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором в розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України. Дата набрання чинності пропозицією (офертою) 20.09.2023 року; дата та час укладення 20.09. 2023 року о 13:09. Як передбачено п.п. 2.1, 2.2 договору № 20.09.2023 -100001478. від 20.09.2023 року, електронний кредитний договір, частиною якого є пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника на вебсайті кредитодавця; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Згідно з п.п. 3.1- 3.3 договору № 20.09.2023 -100001478. від 20.09.2023 року, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк на який надається кредит, проценти за користування, графік платежів встановлюються в заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Відповідно до п. 2, 3, 4, 5, 6, 8, 16 заявки кредитного договору № 20.09.2023 -100001478. від 20.09.2023 року, сума кредиту становить 12000 грн, період користування кредитом 140 дні з дня його надання до 06.02.2024 року; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит. Як передбачено заявкою від 20.09.2023 року, кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок споживача № [NUMBER] . Підтвердженням надання відповідачу у порядку, встановленому договором, кредитних коштів кредитодавцем, є квитанція сервісу «Liqpay» від 20.09.2023 року про перерахування ТОВ «Споживчий центр» суми кредиту в розмірі 12000,00 грн на картку отримувача, яка вказана в заявці на отримання кредиту (а.с. 11). Згідно паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом 13847,80 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь період користування кредитом 25847,80 грн. (а.с. 12-13). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19 грудня 2024 року його борг перед позивачем становить 25175,91 грн, з яких: 11990,44 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13189,47 грн. - заборгованість по процентам, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 20.09.2023 -100001478. від 20.09.2023 року. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Ст. 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, 612 ч. 1 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору № 20.09.2023 -100001478. від 20.09.2023 року. Відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2422,40 грн. (а.с.5).

Outcome: approved