Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заінтересована особа - Миргородська державна нотаріальна контора. В якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , договору купівлі-продажу гаража від 24.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І., зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 3093. В обґрунтування заяви зазначила, що заявник [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 3093, придбала нерухоме майно - гараж № [NUMBER] в гаражному колективі «Огоньок» в [ADDRESS] , який в подальшому було зареєстровано за нею в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1 в реєстровій книзі № 1. У тексті договору була допущена технічна помилка в написанні прізвища заявника: замість « [PERSON] »" вказано « [PERSON] ». Інші її персональні дані в договорі зазначені правильно. Помилка в написанні прізвища виникла через невірний переклад прізвища заявника, яке було зазначене в її паспорті на російській мові. На звернення заявника до Миргородської державної нотаріальної контори щодо внесення виправлень у вказаний договір їй було надано відповідь про те, що у зв`язку із завершенням діяльності нотаріуса, який посвідчив договір, внести виправлення у зазначений нотаріальний документ неможливо. Таким чином, для подальшого розпорядження своєю власністю заявнику необхідно встановити, що договір купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року дійсно належить заявнику, адже прізвище заявника в ньому і в її паспорті різниться. Враховуючи викладене заявник звернулася з даною заявою до суду. Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року провадження у даній справі відкрито та призначено судове засідання. В судове засідання 06 жовтня 2025 року учасники страви не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі заявника, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с. 12). Заінтересована особа - Миргородська державна нотаріальна контора надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 13). Суд, вирішив за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи і давши їм належну оцінку суд приходить до висновку, що заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Миргородська державна нотаріальна контора підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За нормою ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце час народження якої , що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем, часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що заявник [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 3093, придбала нерухоме майно - гараж № [NUMBER] в гаражному колективі «Огоньок» в [ADDRESS] , який в подальшому було зареєстровано за нею в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1 в реєстровій книзі № 1, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради від 02 квітня 2025 року № 332-Д та штампом на самому договорі купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року (а.с. 4, 5). Відповідно копії паспорта громадянина України (а.с. 3) та копії картки фізичної особи платника податків (а.с. 3) заявник значиться як [PERSON] , а згідно договору купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 3093 заявник значиться як [PERSON] (а.с. 5). Крім того, у паспорті громадянина України серія [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначені російською мовою « [PERSON] » (а.с. 3). Таким, чином помилка в написанні прізвища заявника у договорі купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 3093, виникла через невірний переклад прізвища заявника, яке було зазначене в її паспорті на російській мові. На звернення заявника до Миргородської державної нотаріальної контори щодо внесення виправлень у договір купівлі-продажу гаражу від 24.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 3093, їй було надано відповідь від 01.07.2025 року № 860/01-16 про те, що у зв`язку із завершенням діяльності нотаріуса, який посвідчив договір, внести виправлення у зазначений нотаріальний документ неможливо, оскільки п. 6.16 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 року № 3253/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613 визначено, що у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії, технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб), щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене (а.с. 7). Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п .6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Оскільки судом\~беззаперечно встановлено,\~що прізвище\~заявника [PERSON] \~у договорі\~купівлі-продажу\~гаражу зазначено\~«Домашіна» в\~результаті перекладу\~з російської\~мови на\~українську мову,\~та враховуючи\~досліджені судом\~докази,\~що наведені\~вище,\~підлягає встановленню\~судом факт\~належності [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~договору купівлі-продажу\~гаража від\~24.09.1992\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Миргородської\~державної нотаріальної\~контори Компанець\~Н.І.,\~зареєстрованого у\~реєстрі нотаріальних\~дій за\~№ 3093. Оскільки він має юридичне значення для заявника, так як дозволяє їй в подальшому розпоряджатися своєю власністю. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved