Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Омега Фінанс») звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 29.12.2018 між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.035.12.1218.ФО_К, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн, терміном користування до 29.12.2021, а позичальник зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом, та інші платежі в порядку, в строки та на умовах передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. 31.03.2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018. Станом на 31.03.2021 згідно з реєстром прав вимоги заборгованість відповідача перед новим кредитором складала 13\~668,46 грн, однак у період з 21 листопада 2023 року по 21 лютого 2024 року [PERSON] в рамках виконавчого провадження № 63406675 з примусового виконання виконавчого напису № 20720 від 25.08.2020 р., який було вчинено приватним нотаріусом Житомирського МНО Гораєм О.С. по кредитному договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 було стягнуто на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» суму у розмірі 8\~629,63 грн. Відтак, розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Омега Фінанс» за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 становить 5\~038,83 грн, що складається з: 4\~711,38 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 28,45 грн прострочені проценти кредитом; 299,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 в розмірі 5\~038,83 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак просила розгляд справи провести без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явилася,\~не повідомивши\~суду про\~причини своєї\~неявки,\~будучи повідомлена\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася та не подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що 29.12.2018 між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0.035.12.1218.ФО_К, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 10 000,00 грн, терміном користування до 29.12.2021 (п. 1.1 кредитного договору). Пунктом 1.4 кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 визначено, що Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості Сторін або достроково, відповідно до умов Договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки Банку з обліку заборгованості Позичальника за цим Договором. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 р. за користування кредитом Позичальник сплачує: 1.5.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00% (дванадцять процентів) процентів річних; 1.5.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0 % (нуль процентів) від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього Договору; 1.5.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99% (дві цілих дев`яностою дев`ять сотих процента) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Пунктом 2.1. кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] Банку, код Банку 322539, за умови сплати Позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2 Договору. Пунктом 2.3. кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 632 грн. 00 коп. (шістсот тридцять дві гривні 00 копійок) (далі - Платіж). Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється Позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього Договору. Згідно п. 2.4. кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] Позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № [NUMBER] в АТ «Юнекс Банк», код банку 322539 (надалі - Рахунок). Пунктом 2.6. кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати Платежу зазначеного в п. 2.3 цього Договору. Погашення простроченої заборгованості за цим Договором здійснюється Банком самостійно з Рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим Договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим Договором. При наявності на Рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, Банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості передбаченої п. 2.8 цього Договору. Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 встановлено, що Позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4 цього Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим Договором строки. Додатком № 1 до кредитного договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором (далі - Графік погашення). Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 20.12.2018 р. по 28.12.2021 року. Факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання відповідачем коштів за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018, їх рух, підтверджується випискою по особовому рахунку від 23.04.2021 за період з 07.02.2019 по 31.03.2021. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги, у т.ч. до відповідача за кредитним договором. Також 31.03.2021 АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підписали Акт прийому-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021. Відповідно до Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 від АТ «Юнекс Банк» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018. 20.12.2021 на адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018. Із деталізованого розрахунку заборгованості по кредитному договору № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ФК «Омега Фінанс» становить 5\~038,83 грн, що складається з: 4\~711,38 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 28,45 грн прострочені проценти кредитом; 299,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 5\~038,83 грн, у зв`язку із порушенням зобов`язання за кредитним договором\~№ 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018. Суд частково погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем [PERSON] власноруч підписано кредитний договір\~№ 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між кредитодавцями та відповідачем у встановленому законом порядку укладено кредитний договір. Жодних доказів на спростування факту отримання коштів,\~\~користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду надано не було. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Як встановлено судом, 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги, у т.ч. до відповідача за кредитним договором. Також 31.03.2021 АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підписали Акт прийому-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021. Відповідно до Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 від АТ «Юнекс Банк» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018. Станом на 01.07.2025 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ФК «Омега Фінанс» за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К\~від 29.12.2018 становить 5\~038,83 грн, що складається з: 4\~711,38 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 28,45 грн прострочені проценти кредитом; 299,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту. Однак, щодо вимоги позивача про стягнення комісії за кредитним договором № 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018, то на думку суду відсутні законні підстави для стягнення із відповідача, з огляду на наступне. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач не надала будь-яких доказів в розумінні положень\~ст.\~76-81\~ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач та не направила суду жодних заперечень щодо позовних вимог. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення частково позову, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованості за кредитним договором\~№ 0.035.12.1218.ФО_К від 29.12.2018 в розмірі 4\~739,83 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Згідно ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на\~професійну\~правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у\~разі\~задоволення позову\~-\~на\~відповідача; 2)\~у\~разі\~відмови в\~позові\~-\~на\~позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовних вимог, ціна первісного позову у даній справі становила 5\~038,83 грн. Позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 4\~739,83 грн, в іншій частині відмовлено. Отже, розмір задоволених позовних вимог у пропорційному відношенні становить 94,06 % (4\~739,83 *100/5\~038,83). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. Отже, підлягає розподілу судові витрати в сумі 2\~422,40 грн, які слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, 2\~422,40 * 94,06/100 = 2\~278,50 грн. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2\~278,50 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial