Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

В червні 2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо їхніх спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач самостійно матеріально утримує дітей та належним чином піклується про їхнє здоров`я, інтелектуальний та духовний розвиток. З 2014 року відповідач жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей не приймає, не піклується про їхній духовний та моральний розвиток, тому просить його позбавити батьківських прав. Також просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.09.2024 задоволено позовні вимоги [PERSON] . Позбавлено [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2024 за заявою [PERSON] скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду. 08.04.2025 представник відповідача [PERSON] - адвокат Долідзе А.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві не підтверджені жодними доказами. Відповідач зазначає, що ніколи не втрачав інтересу до дітей, проявляв ініціативу у спілкуванні та підтриманні контакту з ними, регулярно спілкувався з ними засобами зв`язку, вітав зі святами, замовляв святкові торти із доставкою за місцем проживання дітей. Відповідач зацікавлений в інтелектуальному, духовному та фізичному розвитку своїх дітей, на прохання позивачки неодноразово надавав нотаріальну згоду на виїзд дітей за кордон, в тому числі для оздоровлення та відпочинку, а також для участі у спортивних змаганнях. Наразі він почав погашати заборгованість зі сплати аліментів. Позивачем не доведено, в чому саме полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення їхнього батька по відношенню до них батьківських прав. А також не надано доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно сина та доньки. На підставі викладено просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримаа та просили задовольнити у повному обсязі. Позивач пояснила, що відповідач не спілкується з дітьми, ніяким чином не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться навчанням та станом здоров`я. Всі питання щодо виховання дітей вирішується нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному її утриманні, відповідач не сплачує аліменти та має заборгованість з їх оплати. Вона не проти щоб батько спілкувався з дітьми, проте він не проявляє жодної ініціативи для цього, йому не цікаве життя дітей. Коли діти самостійно телефонують батьку він не відповідає на їх дзвінки, або в нього вимкнений телефон. Номера телефонів дітей не змінювалися, вони батьку відомо як і відома адреса їх проживання. Щодо фотокарток, які відповідач долучив до матеріалів справи позивач зазначила, що вони були зроблені на початку 2022 році, коли відповідач з`явився і вони разом поїхали до її рідного села, де і були зроблені ці фото. Потім у нього виникли проблеми і він знову перестав спілкуватися. Також зазначила, що її остання розмова з відповідачем була, коли він запропонував їй одружитися, на що вона відмовила. Після чого він повідомив, що він буде допомагати лише свої сім`ї, а діти це не його сім`я. Також позивач зазначила, що ніколи не була проти щоб батько спілкувався та бачився з дітьми, проте він самостійно не проявляє жодної ініціативи. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, починаючи з 06.11.2013 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до відповіді Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 02.05.2024, станом на 02.05.2024 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 02.05.2024 за період з 06.11.2023 по 02.05.2024 становить 578654,81 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Відповідно до характеристики, наданою з місця навчання [PERSON] , батько [PERSON] жодного разу не цікавився навчально-виховним процесом сина, не навідувався до навчального закладу, не забирав його наприкінці шкільного дня, не відвідував батьківські збори, не бував на шкільних заходах, які проводилися в ліцеї, класі. Згідно психолого-педагогічної характеристики з місця навчання [PERSON] , батько [PERSON] , жодного разу з 2019 року до кінця 2024 року не цікавився навчально-виховним процесом доньки, не відвідував батьківські збори, не забирав дитину зі школи після уроків, не бував на шкільних заходах, які проводилися в ліцеї та класі. Згідно висновку, наданого Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, позивач здійснює повне утримання дітей, оплачуючи їхні базові життєві потреби, а також розвиток особистості та світогляду. Також у вищевказаному висновку зазначено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їхнього життя, не створює умов для отримання освіти, участі у вихованні не приймає, не виявляє батьківського піклування. Тому Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Надаючи оцінку висновку Печерської районної в м. Києва районної в м. Києві державної адміністрації, наданому в порядку ст. 19 СК України, суд виходить з того, що згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком Печерської районної в м. Києва районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ним батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання дітей [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, суд звертає увагу, що після звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідач не змінив свою поведінку та ставлення до дітей, після ухвалення судом заочного рішення 20.09.2024 жодного разу не проявляв будь-якого інтересу щодо дітей, не спілкувався з ними та не проявляв бажання з ними зустрітися, жодним чином не піклувався про них. Також не надавав жодної матеріальної допомоги на їх утримання, сплатив лише заборгованість по аліментам у розмірі 8415,00 грн, в той час як заборгованість по сплаті аліментів станом на 02.05.2024 становила 578654,81 грн. Посилання представника відповідача на те, що відповідач позбавлений можливості спілкуватися з дітьми через перешкоди зі сторони позивача, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, встановленими в судовому засіданні. Відповідачем не доведено жодних доказів того, що він намагався будь-яким чином приймати участь у вихованні дітей. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved