Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, вказуючи в обґрунтування позовних вимог, що 07 березня 2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № 3308940324. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до договору про надання грошових коштів у позику № 3308940324 від 07 березня 2024 року позикодавець зобов`язується надати позичальнику Кредит на суму у розмірі: 7 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п.п. 4.1.-4.2. та п. 4.4. цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: - п. 2.4. тип кредиту кредит; - п. 2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; - п. 2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; - п. 3.2. дати надання кредиту: 07.03.2024 року або наступний за ним календарний день; - п. 2.6. тип процентної ставки фіксована; - п. 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору; - п. 2.2. Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно) загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № 3308940324 від 07 березня 2024 року складає 54 124 грн. 00 коп., з яких: - 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 47 124 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. Позивач просить\~суд стягнути\~з [PERSON] на його користь \~загальну суму\~заборгованості за\~договором позики\~у розмірі\~54\~124\~грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Заочним рішенням Крюківського\~районного суду\~м.\~Кременчука Полтавської\~області від 10.03.2025 року позов\~ ТОВ\~«Іннова Фінанс» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості за договором позики задоволено,\~стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 3308940324 від 07 березня 2024 року у розмірі: - заборгованість за тілом кредиту - 7 000 грн. 00 коп.; - заборгованість за процентами - 47 124 грн. 00 коп., а всього - 54 124 гривні 00 копійок, а також судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Ухвалою Крюківського\~районного суду\~м.\~Кременчука Полтавської\~області від 11 липня 2025 року заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Назаренко В.В., про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2025 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задовольнено. Заочне рішення\~Крюківського районного\~суду м.\~Кременчука Полтавської\~області від\~10 березня 2025 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики скасовано. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Назаренко В.В., до суду подано письмову заяву про застосування наслідки недійсності нікчемного правочину,\~у якій\~зазначенощо ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (Позивач) до [PERSON] (Відповідач), звернулося із позовною заявою про стягнення заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № 3308940324 від 07 березня 2024 року в розмірі - 56 546 грн. 40 коп. Позивачем заявлено до стягнення 47 124 грн. 00 грн. заборгованості за відсотками. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. Тип кредиту кредит; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 07.03.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6. Тип процентної ставки фіксована; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Однак, зазначені умови суперечать положенням частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті (формула для розрахунку денної процентної ставки), не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч. 17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг (набрав чинності 24.12.2023р.), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023р. по 21.04.2024); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 по 19.08.2024). починаючи з 20.08.2024 року 1%. Так, частина 3 статті 6 ЦКУ наголошує, що Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Оскільки на дату укладання 07 березня 2024 року Кредитного договору умови кредитного договору (п. 2.6.1.), а саме Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору з 07.03.2024року по 02.03.2025 року обмежує права споживача порівняно з правами, встановленими частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та ч. 17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування», якими встановлено, що: максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: з 24.12.2023р. по 21.04.2024 - 2,5 %; з 22.04.2024р. по 19.08.2024 - 1,5 % . з 20.08.2024р. по цей час 1%., то відтак недійсність п. 2.6.1 Кредитного договору встановлена частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» і є нікчемними. Зазначений пункт п. 2.6.1 Кредитного договору не створює юридичних наслідків, відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України. Згідно Кредитного договору [PERSON] 07.03.2024 року отримав 7000 грн. Таким чином, розмір невиконаних зобов`язань по Кредитному договору складає суму отриманих та не повернених коштів. Просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме п. 2.6.1 Договору про надання грошових коштів у позику № 3308940324 від 07 березня 2024 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] , та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника. Відповідач, його представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час його проведення повідомлені належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність з урахуванням поданого письмового заперечення. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що 07 березня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] згідно із анкетою-заявою клієнта (а.с. 7) укладено Договір надання грошових коштів у позику №3308940324 (а.с. 13-23), який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 02ws9tcox. Відповідно до п.п. 2.1-2.3, 2.7 Договору позики, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери). На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000 гривень. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.5 Договору позики, строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, останній платіж з періодом внесення 20 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком №1 до цього Договору (а.с. 23 зворот-24). Згідно із п. 2.6. Договору позики визначено тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього (п.п. 2.6.1 Договору позики). Відповідно до п. 6.1 Договору позики сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 6.3. Договору. Згідно із п.п. 6.3-6.5 Договору позики у разі направлення Позичальником коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за період фактичного його користування, то вважається що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 6.6. цього Договору. У разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в Особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Позичальником), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Позичальнику вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Договором. Повернення кредитної заборгованості Позичальником, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на Веб-сайті банківські рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України гривні. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 19789-1354-92471650 ТОВ ФК «Контрактовий дім» на підставі Договору №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16 травня 2023 року між ТОВ ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» (а.с. 8-12, 25) здійснено переказ грошових коштів у сумі 7 000 грн, дата валютування 07 березня 2024 року, платник - ТОВ «Іннова Фінанс», отримувач - АТ «Сенс Банк» (поповнення карт), призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс», поповнення картки [NUMBER] , [NUMBER] , ІД операції 1376082540. Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті\~12, статтями\~76 - 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. У справі, що розглядається між сторонами виникли правовідносини позики, а саме кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Відповідно до ст.ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогамистатті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зістаттею 629 ЦК Україниє обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписівстатті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав його електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора, однак у строк встановлений договором кредитні кошти не повернув. ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 7000,00 грн. відповідачу [PERSON] . Стороною відповідача факт отримання кредитних коштів за укладеним між сторонами договором в сумі 7000 грн фактично не оспорюється. Станом на день вирішення спору в суді матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем у повному обсязі заборгованості перед позивачем. Відповідач [PERSON] \~свої зобов`язання\~за вказаним\~договором у\~строки,\~передбачені договором,\~щодо повернення\~суми позики\~та процентів\~за користування\~позикою не\~виконав,\~внаслідок чого\~ виникла\~заборгованістьза договором про надання грошових коштів у позику № 3308940324 від 07 березня 2024 року, яка складає 54 124 грн. 00 коп., з яких: - 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 47 124 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн є обґрунтованими, заявленими у відповідності до умов договору та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності дост. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 47 124,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно із\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 22.11.2023 прийнято Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~№ 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»(п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст.8 Закону\~3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка за користування кредитом, установлена у договорі, має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 розділу IV Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору. Пунктом 9 частини першої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. За умовами договору процентна ставка за користування кредитом становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту (п.2.5 договору). Згідно розрахунку заборгованості, наведеного у позовній заяві позивачем проценти за користування кредитом нараховані відповідачу за період з 08.03.2024 по 07.01.2025, за 306 днів, та складають 47\~124,00 грн. Разом з тим, оскільки договір №3308940324 був укладений сторонами 07.03.2024, в період дії згідно з п.17\~Прикінцевих та перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальної денної процентної ставки - 2,5%, та діяв в періоди після 23.04.2024 та 20.08.2024, суд прийшов до висновку про застосування до вказаних правовідносин зазначеного вище закону, з дотриманням положень ст.215, ст.216, ст.217 ЦК України\~про нікчемність правочину, коли його недійсність встановлена Законом, визнання правочину нікчемним є неналежним способом захисту, оскільки він є таким в силу закону, а наслідки недійсності нікчемного правочину суд може застосувати з власної ініціативи. Тому, на переконання суду, правомірним буде нарахування відповідачу відсотків: - у період з 08.03.2024 по 22.04.2024 (46 днів) - 2,2% денної процентної ставки, яка визначена умовами договору та відповідає вищезазначеним положенням законодавства, що становитиме 7 084 гривень (7000,00 х 2,2% х 46 днів); - у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів) - 1,5% денної процентної ставки, що становитиме 12 600,00 гривень (7000,00 х1,5% х 120 днів); - у період з 21.08.2024 по 07.01.2025 (140 днів) - 1,0% денної процентної ставки, що становитиме 9 800,00 гривень (7000,00 х 1,0% х 140 днів). \~ \~ \~ \~Таким чином, загальний розмір нарахування відповідачу на користь позивача процентів за користування кредитними коштами, в межах строку дії договору та проведеного позивачем нарахування по 07.01.2025 року, складає 29 484,00 грн. За таких обставин вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 47\~124,00 грн є неправомірною та позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 36\~484,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 29 484,00 грн - заборгованість за процентами. Доводи сторони відповідача щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі суд відхиляє як неспроможні. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1623 грн (2 422,40 грн. х 67 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial