Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс», в особі представника Романенка М.Е., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором від 08.01.2024 № 7452549 в розмірі 24919,44 грн та судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.01.2024 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, укладений електронний договір № 7485549 про надання споживчого кредиту. За умовами кредитного договору: сума кредиту - 7000 грн 00 коп.; строк кредиту - 360 днів. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало кредит в розмірі 7000 грн 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. 27.11.2024 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладений Договір факторингу № 27.11/24-Ф, у відповідності з яким ТОВ " Діджи Фінанс " отримало право вимоги з повернення боргів. ТОВ «Діджи Фінанс» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором № 7452549 від 08.01.2024 на адресу реєстрації відповідачки. На підставі виниклих порушень відповідачки за кредитним договором виникла заборгованість 24919 грн 44 коп., яка складається з наступного: 6846 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 18073 грн 44 коп. заборгованість за відсотками. Представник позивача у позовній заяві, просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Так, судом встановлено, що 08 січня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 7452549 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у сумі 7000,00 грн, на строк 360 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,09%. Договір містить електронний підпис [PERSON] в якості споживача. Процес оформлення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] відображено у Паспорті споживчого кредиту від 08 січня 2024 року, підписаного відповідачкою електронним підписом. Згідно з п. 1.2.-1.4., 2.1. Кредитного договору, сума (загальний розмір) наданого [PERSON] кредиту становить 7000,00 грн, який надається строком на 360 днів шляхом переказу на картковий рахунок. Перерахування коштів в сумі 7000,00 грн на рахунок [PERSON] підтверджується довідкою сервісу онлайн платежів «i.Pay.ua» від 27.03.2025 № 2523_250327093916. 27 листопада 2024 року право вимоги за договором № 7452549 від 08.01.2024 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», що підтверджується копією договору факторингу № 27.11/24-Ф, витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 та розрахунку заборгованості за договором від 08.01.2024 № 7452549, [PERSON] має заборгованість 24919 грн 44 коп., яка складається з наступного: 6846 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 18073 грн 44 коп. заборгованість за відсотками. Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів, та часткову оплату процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 08.01.2024 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] кредитного договору № 7452549, та подальшим укладанням 27.11.2024 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Діджи Фінанс" договору факторингу № 27.114/24-Ф, у результаті чого ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7452549 від 08.01.2024 та наявності з боку відповідачки невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачкою. Таким чином, зважаючи на наведені обставини позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7452549 від 08.01.2024 року в розмірі 24919 грн 44 коп., яка складається з наступного: 6846 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 18073 грн 44 коп. заборгованість за відсотками. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Документально підтвердженим є розмір витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн 00 коп. Зазначений розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Також, документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, оплаті правової допомоги адвоката, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved