Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 13567 грн 20 коп, та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за надані послуги у повному обсязі не здійснює, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 13567 грн 20 коп, із них: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2016 по 31 травня 2025 у розмірі 7366 грн 20 коп; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2016 по 31 травня 2025 у розмірі 3989 грн 52 коп. - за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 1066 грн 68 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 598 грн 32 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 546 грн 48 коп. 14 серпня 2025 року ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач щодо розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідачем в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно вимог абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, введеного в дію з 01.05.2019, п. 37«Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і з централізованого водовідведення. Так, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрован за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с.18). Згідно Розрахунку суми заборгованості відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 9 зв. ст-13). За даним особовим рахунком наявна заборгованість у розмірі 13567 грн 20 коп, яка складається з: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2016 по 31 травня 2025 у розмірі 7366 грн 20 коп; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2016 по 31 травня 2025 у розмірі 3989 грн 52 коп. - за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 1066 грн 68 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 598 грн 32 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 546 грн 48 коп. (а.с. 9 зв. ст-13). Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Але, відповідач отримуючи послуги з центрального водопостачання та водовідведення їх не оплачує, у зв`язку з чим і утворилась заборгованість в сумі у розмірі 13567 грн 20 коп. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. Враховуючи викладене,суд вважає,що позовна заява КП«Харківводоканал» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення підлягає задоволенню. Суд зауважує, що не вирішує питання про застосування строку позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що передбачено ч.3 ст. 267 ЦК України. В даному випадку заяв про застосування строку позовної давності не надходило. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved