Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

20 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №2042580 від 18 червня 2021 року в розмірі 21320 грн. 00 коп. та судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначав, що 18 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2042580, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в сумі 6500 грн., строком на 30 днів, з умовою сплати відсотків за користування кредитом 1,90% в день. 24 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №2042580 від 18 червня 2021 року. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка належним чином не виконувала умови договору та не своєчасно сплачувала кредитні платежі, через що за нею утворилася загальна заборгованість у розмірі 21320 грн. 00 коп., просив стягнути з відповідачки на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своїй позовній заяві просив справу розглядати без його участі, позов задовольнити з можливістю ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про його дату, час та місце повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 18 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2042580, з умовами якого остання була ознайомлена. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано споживчий кредит в сумі 6500 грн., строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Пунктом 4.2.1. договору зазначено, що сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1. 4.1.6. договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. 24 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу №02-24122001, у відповідності до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до боржників ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №2042580 від 18 червня 2021 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повністю виконало взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв`язку з чим за нею рахується заборгованість за кредитним договором №2042580 від 18 червня 2021 року в розмірі 21320 грн. 00 коп., з яких: 6500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 14820 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в повному об`ємі. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~та Закону\~України «Про\~судовий збір»,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача судовий\~збір,\~сплачений ним\~при поданні\~позову в\~сумі 2422\~грн.\~40\~коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн., що підтверджується актом про отримання правової допомоги від 03 червня 2025 року. \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~вищевикладене,\~

Outcome: approved