Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Адвокат Домецький О.І., в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом вказуючи, що сторони по справі з 31 липня 2009 року перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, від спільного життя в якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 31 липня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано та визначено місце проживання спільних дітей - разом з батьком [PERSON] . За словами позивача, відповідачка після розлучення участі у вихованні дітей не приймає та її місце знаходження не відоме. Утриманням і вихованням дітей займається виключно позивач, який створив належні умови для проживання дітей, самостійно піклується про стан їхнього здоров`я, забезпечує харчуванням, одягом та всім необхідним. Проте переконаний, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, тому звертається до суду та просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не прибув, його представник, адвокат Домецький О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також не заперечив щодо розгляду справи без присутності відповідачки та постановлення рішення в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Відзиву на позов не подано, як і будь яких інших заяв чи клопотань. За таких обставин, суд вважає за можливе винести заочне рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи позицію сторони позивача, оцінивши подані докази та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволеня позовних вимог з таких підстав. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що було видане 20 квітня 2011 року Виконавим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що було видане Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 31\~липня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 31 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управляння юстиції було розірвано та визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] . Згідно з Довідкою № 09-20/25, що була видана 03 червня 2024 року ЦНАП Корецької міської ради, діти - [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] . Статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,\~стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 1 ст.\~183\~СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дітей, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, зокрема того, що утриманням та вихованням спільних дітей сторін займається виключно позивач, що не спростовано відповідачкою, суд вважає, що порушене право позивача, з яким проживають неповнолітні діти, підлягає захисту шляхом постановлення рішення про стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання дітей, суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних щодо наявності у відповідачки інших аліментних зобов`язань, відсутність будь яких даних щодо стану її здоров`я та матеріального становища, погоджується із запропонованим позивачем до стягнення розміром аліментів. За наведених обставин вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне, в порядку\~ст. 141 ЦПК України,\~стягнути з відповідачки в дохід держави 1 211,20 грн. судового збору, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved