Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

30 липня 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря», м.Старокостянтинів, Хмельницької області, розміром 4,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належало [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 06 вересня 2002 року серії РН №922608, який виданий на підставі рішення Старокостянтинівської РДА від 15 липня 2002 р. №131/2002-р, яке успадкувала, але не оформила у встановленому законом порядку його дружина [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря» м.Старокостянтинів, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №922608 від 06.09.2002 року, що належало [PERSON] , яким помер [INFO] , спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] . [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за законом, однак йому було відмовлено в оформлені спадкових прав на вищезазначене майно, у зв`язку із тим, що згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 червня 2025 року №1267/281-25 було повідомлено, що згідно книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі (станом на 01.01.2013 року) на території бувшого Старокостянтинівського району, даних щодо реєстрації права власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , не встановлено. Тому, [PERSON] змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, також вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Кравчук В.М., в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав клопотання, яким просив розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Просить справу вирішити на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області від 10 липня 2003 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] повторно виданого від 12.06.1998 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яку за своє життя прийняла та частково оформила дружина покійного та мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи №736/2007 заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 12 жовтня 2007 року до майна [PERSON] , померлого [INFO] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.02.1969 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] повторно виданого від 12.06.1998 року. До складу спадщини після смерті [PERSON] , також увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря», м.Старокостянтинів, Хмельницької області, розміром 4,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 06 вересня 2002 року серії РН №922608, який виданий на підставі рішення Старокостянтинівської РДА від 15 липня 2002 р. №131/2002-р, яке успадкувала, але не оформила у встановленому законом порядку його дружина [PERSON] , оскільки померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2024 року. Після смерті матері позивача [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря», м.Старокостянтинів, Хмельницької області, розміром 4,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належало [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 06 вересня 2002 року серії РН №922608, який виданий на підставі рішення Старокостянтинівської РДА від 15 липня 2002 р. №131/2002-р, яке успадкувала, але не оформила у встановленому законом порядку його дружина [PERSON] , оскільки померла [INFO] , що підтверджується копією спадкової справи №736/2007. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією спадкової справи №279/2024 від 11.06.2024 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , однак він не може її оформити, у зв`язку з відмовою нотаріуса №935/02-14 від 24.06.2025 року, обгрунтованою тим, що згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 червня 2025 року №1267/281-25 було повідомлено, що згідно книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі (станом на 01.01.2013 року) на території бувшого Старокостянтинівського району, даних щодо реєстрації права власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , не встановлено. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення і земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб, а обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права на земельну ділянку (пай) є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права на земельну ділянку (пай) в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved