Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник ДП «Адміністрація\~морських портів\~України» в\~особі Миколаївської\~філії Державного\~підприємства «Адміністрація\~морських портів\~України» (адміністрація\~Миколаївського морського\~порту) звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівників. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] , перебуваючи на посаді начальника адміністрації Миколаївського морського порту (керівника Миколаївської філії ДП АМПУ), звільнив [PERSON] на підставі наказу від 23.12.2016 року за № 1058. Зазначені звільнення здійснено з порушенням законодавства та рішенням судів [PERSON] поновлена на роботі. На виконання рішень судів Миколаївською філією Дії АМПУ зазначеному працівнику здійснено виплату у загальній сумі 83752,84 грн. - 82289,92 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1462,90 грн. сума судового збору, внаслідок чого державному підприємству завдано шкоду. Посилаючись на зазначені обставини просить стягнути з [PERSON] на користь позивача завдану матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 83752,84 грн. та сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 03.06.2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 09.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надійшло. \~ \~ \~ \~У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. 02.10.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно наказів № 21-0 від 07.03.2017 та № 57-0 від 22.05.2017 «Про керівника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) Козонак В.М. перебував на посаді начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) в період з 08.03.2017 року по 02.06.2017 року. Згідно наказу від 23.12.2016 № 1058 «Про звільнення з посади» [PERSON] звільнено з посади головного лікаря медичного центру за п. 9 ст. 36 КЗпП України та п. 6 ст. 29 Закону України «Про запобігання корупції». Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 року у цивільній справі № 487/194/17, поновлено [PERSON] на роботі в Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» на посаді головного лікаря медичного центру Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» з 23.12.2016 року. Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82289,92 грн., та стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь держави судовий збір у розмірі 1462,90 грн. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12.09.2017 року, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.05.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до ДП «Адміністрація морських портів України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 року, рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 12.09.2017 року скасовано, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.05.2017 року залишено в силі. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Таким чином, є доведеним встановлений судами рішеннями, які набрали законної сили, факт того, що звільнення [PERSON] було здійснено з порушенням вимог трудового законодавства. Наказом від 19.07.2019 року № 239/о, поновлено [PERSON] з 23.12.2016 року на посаді головного лікаря Медичного центру. \~ \~ \~ \~Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» на виконання зазначеного судового рішення [PERSON] здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу: а саме: - 82289,92 грн. що підтверджується розрахунковим листом за липень 2019 року копією банківської виписки від 15.04.2020 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. \~ \~ \~ \~Згідно п.8 ч.1 ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні або переведені працівника на іншу роботу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільнені або переведені працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. \~ \~ \~ \~Згідно п.13, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. \~ \~ \~ \~Судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. \~ \~ \~ \~Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 11.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст. 134 КЗпП України та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11.04.1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.3, ч.4 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в 1 (один) рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Державним підприємством «Адміністрації морських портів України» на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, було в липні 2019 року здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] на загальну суму 82289,92 грн., до суду з даним позовом позивач звернувся 30.04.2020 року. Отже, з урахуванням роз`яснень, викладених в п.20 вищенаведеної постанови Пленуму Верховного Суду України, перебіг строку звернення позивачів з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівників, розпочався з дня проведення підприємством належних виплат кожному із працівників. З цього часу обраховується перебіг встановленого частиною третьою статті 233 КЗпП України строку звернення до суду, отже строк звернення до суду з вказаним позовом не пропущено. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. \~ \~ \~ \~Повний текст рішення складено - 13.10.2025 року. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved