Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

14 травня 2025 року представник позивача звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2025 року матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області. 24 червня 2025 ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю Глобинського районного суду Полтавської області. 16 липня 2025 року від Кременчуцького районного суду Полтавської області до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, 16 липня 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Олефір А.О. В обґрунтування позову представник зазначила, що 29 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 79944887, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки встановлені договором. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26743,27 грн, з яких: 7604,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3330,55 грн сума заборгованості за відсотками, 15808,72 сума заборгованості за пенею. Відповідач не виконав свого обов`язку за договором позики, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 79944887 від 29.05.2025 в сумі 26743,27 грн, з яких: 7604,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3330,55 грн сума заборгованості за відсотками, 15808,72 сума заборгованості за пенею. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики № 79944887 від 29.05.2025 в сумі 26743,27 грн, з яких: 7604,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3330,55 грн сума заборгованості за відсотками, 15808,72 сума заборгованості за пенею, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень судова повістка про виклик [PERSON] до суду на 11:00 год 14.08.2025 та на 10:00 год 30.09.2025 повернулися до суду не вручені з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву відповідач не подав. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 17:10 год 06 жовтня 2025 року. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 29 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79944887 (далі по тексту Договір № 79944887), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 07354, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 4000,00 грн (п.2.1.), кредит надається строком на 30 днів (п.2.2), процентна ставка 0,9 % в день (п.2.3) (а.с.5-8). 09 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 79944887 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79944887 від 29.05.2024, яку підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 36245, відповідно до п. 1 розмір позики було збільшено на 4000,00 грн, загальний розмір позики становить 8000,00 грн (а.с.9-11). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.9.1, договір вступає в силу з дня його підписання і діє до 14 червня 2022 року (а.с.12-15). Згідно Додаткової угоди № 7 від 14.06.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, сторони домовились викласти пункт 9.1 Договору в наступній редакції: «9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплено його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік» (а.с. 16). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 79944887 в сумі 26743,27 грн, з яких: 7604,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3330,55 грн сума заборгованості за відсотками, 15808,72 сума заборгованості за пенею (а.с.19). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 79944887, складного ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 26743,27 грн, з яких: 7604,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3330,55 грн сума заборгованості за відсотками, 15808,72 сума заборгованості за пенею (а.с.20). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~638\~Цивільного кодексу\~України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу\~Українипередбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу\~Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено в ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором позики\~№ 79944887\~від 29.05.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу. \~ \~ \~ \~Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7604,00\~грн - суми заборгованості за основною сумою боргу, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в загальній сумі 8000,00 грн зобов`язання з їх повернення не виконав, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу в повному обсязі не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7604,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вирішуючи позовну\~вимогу в\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 3330,55\~грн суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором. Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Судом встановлено, що згідно умов договору відповідач отримав 29.05.2024 грошові кошти в сумі 4000,00 грн, строком на 30 днів, 09.06.2024 відповідач отримав додатково кошти в сумі 4000,00 грн, процентна ставка 0,9 %. Таким чином, судом встановлено, що 11 днів відповідач користувався позикою в сумі 4000,00 грн, 19 днів відповідач користувався позикою в сумі 8000,00 грн. Отже, за підрахунками суду, розмір відсотків за користування кредитними коштами в період дії строку договору становить: -за користування кредитом в сумі 4000,00 грн: 396,00 грн (4000,00 (тіло кредиту) х 0,9% (відсотки в день)х11 днів; -за користування кредитом в сумі 8000,00 грн: 1368,00 грн (8000,00 (тіло кредиту) х 0,9% (відсотки в день)х19 днів. Тобто, за підрахунками суду, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами згідно умов Договору та протягом строку кредитного договору становить 1764,00 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з повернення процентів за користування кредитними коштами не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами. Разом з тим, приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в сумі 3330,55 грн, що не відповідає розміру процентів встановленому кредитним договором, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти в розмірі за підрахунками суду в сумі 1764,00 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи позовну\~вимогу в\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 15808,72 грн суми заборгованості за пенею, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Договору передбачено, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розміру визначеному п. 2 Договору. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості за Договором № 79944887 від 29.05.2024 нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15808,72\~ грн суми заборгованості за пенею до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00\~грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 26743,27 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 9368,00 грн що становить\~35,02\~%\~від ціни\~позову,\~отже з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~в розмірі\~1060,40 грн, що складає 35,02 % від 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial