Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник Мишевська Н.М., через підсистему «Електронний суд», звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання кредиту №513872-КС-001 від 24.10.2024 року, у розмірі 27 611,60 грн, судовий збір просять покласти на відповідачку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений Договір № 513872-КС-001 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 24.10.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту, яка була прийнята [PERSON] , на умовах визначених офертою». ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором виконало, надало відповідачці грошові кошти в розмірі 11000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника. [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідачки станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість в розмірі\~27\~611,60\~грн,\~з яких:\~сума прострочених\~платежів по\~тілу кредиту\~ 10430,00\~грн;\~сума прострочених\~платежів по\~процентах \~11681,60\~грн;\~сума заборгованості\~по штрафам\~-\~5500,00\~грн;\~сума прострочених\~платежів за\~комісією \~0,00\~грн. Враховуючи викладене, звернулись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 30.06.2025 року провадження по\~справі відкрито\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін\~та задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформацію щодо підтвердження факту випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] ; виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 24.10.2024 року по 10.04.2025 року. 25.07.2025\~від відповідачки\~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~вмотивований тим,\~що відповідачка\~заперечує факт\~укладення договору,\~стверджуючи,\~що надані\~позивачем копії\~договору не\~містять її\~підпису тому\~не є\~належними доказами,\~доказів використання\~одноразового ідентифікатора\~чи електронного\~підпису,\~передбачених Законом\~України «Про\~електронну комерцію»\~та «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг»,\~позивачем не\~надано та\~не доведено\~факт погодження\~саме тих\~умов договору\~(проценти,\~штрафи тощо),\~на які\~посилається позивач.Відповідачка зауважує, що нарахування неустойки є незаконним, оскільки, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його скасування позичальник звільняється від сплати неустойки. Нарахування неустойки за прострочення, що відбулося після 24.02.2022, є безпідставним і протиправним, а розрахунок неустойки не містить зазначення про відсотки ставки, суми заборгованості на кожен день прострочення виконання зобов`язання, методології/формули розрахунку неустойки тощо, що вказує на неналежність вказаного доказу. Відповідачка також вказує на відсутність доказів перерахування коштів (тіла кредиту), оскільки позивач не надав первинних документів (виписок з рахунків чи касових документів), а наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути доказом існування боргу та вважає долучені до позову підтвердження про надання кредитних коштів неналежним доказом, оскільки не містить підпису та печатки банку і не ідентифікує, що рахунок належить саме відповідачці. Окрім того, відповідачка висловила заперечення щодо клопотання позивача про витребування доказів та просила відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що позивач як фінансова установа і сторона договору мав усі можливості самостійно надати до суду документи, на які посилається, а перекладання цього обов`язку на суд є неприпустимим і суперечить принципу змагальності, закріпленому у ст. 12, 13 ЦПК України. На підставі викладеного відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача. 28.07.2025 року, через систему «Електронний суд» (сформовано в системі «Електронний суд» 27.07.2025) від представника позивача Басалигіної Д.М., яка діє на підставі довіреності, надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача не погодилась з доводами відповідачки та зазначила, що кредитний договір був укладений належним чином у формі електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачці пропозицію (оферту), а відповідач прийняла (акцептувала) її, ввівши одноразовий ідентифікатор UA-6878, надісланий на її телефон, а до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта, яка підтверджує укладення договору в електронній формі та засвідчена директором ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Таким чином, відповідачка самостійно заповнила анкету-заяву на отримання кредиту, погодила умови договору та підтвердила їх шляхом введення одноразового ідентифікатора, надісланого на її мобільний номер. Такий спосіб ідентифікації відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Електронний договір має таку ж юридичну силу, як і письмовий, і не вимагає обов`язкового власноручного підпису. Щодо перерахування кредитних коштів представник позивача заявляє, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачці кредитні кошти в розмірі 11 000,00 грн на вказану нею банківську картку, що факт перерахування коштів підтверджується також витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи «анкета клієнта», де відповідачка вказала номер своєї банківської картки. При цьому, представник позивача зазначає, що відповідачка не надала суду виписку зі свого рахунку, яка могла б спростувати факт отримання коштів. Щодо перерахування кредитних коштів представник позивача зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , вказаний відповідачкою при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування кредитних коштів, довідкою про перерахування коштів, отриману від посередника ТОВ «ПрофітГід», яка засвідчена кваліфікованим електронним підписом директора цього товариства. Щодо первинної бухгалтерської документації представник позивача зазначає, що надана довідка про перерахування кредитних коштів, яка є первинним бухгалтерським документом, повністю відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Окрім того, чинне законодавство не містить вичерпного переліку первинних документів, оскільки головною умовою є наявність усіх обов`язкових реквізитів, які, на думку позивача, містяться в наданому документі. Оскільки ТОВ «Бізнес Позика» не є банком, перерахування коштів здійснюється через посередників, які і надають відповідні довідки з платіжних систем, які є належними, допустимими та достатніми доказами для підтвердження факту перерахування коштів. При цьому, наданий розрахунок заборгованості ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, є деталізованим та відображає реальний стан виконання зобов`язань, який містить усю необхідну інформацію: ПІБ позичальника, номер та дату договору, суму кредиту, відсоткову ставку, а також поточний та загальний розмір заборгованості з розбивкою за періодами та включає: заборгованість за тілом кредиту, відсотками та комісією; розмір платежів, здійснених відповідачем та залишок заборгованості за кожен період. Представник позивача також зазначає, що у своєму відзиві відповідачка не заперечувала факт часткової сплати боргу на загальну суму 8997,30 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідками, сформованими технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн». Щодо стягнення процентів за кредитним договором, порядку їх нарахування та розміру представник позивача зазначає, що відповідно до умов Договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», стандартна процентна ставка за Кредитом в день 1 %, фіксована та є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої Процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.п. 2.1, 2.4 Договору). При цьому, процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Встановлення у Кредитному договору процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за Кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши Кредитний договір Позичальник добровільно погодився з його умовами. Представник позивач зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не нараховувало відсотки за кредитним договором після закінчення строку його дії, а саме після 10.04.2025. Наданий розрахунок заборгованості, який був сформований пізніше, автоматично відображає дати до 22.06.2025, але сума заборгованості після 10.04.2025 не змінювалась. Щодо заперечень відповідачки на клопотання про витребування доказів, позивача зазначає, що для повного та належного встановлення обставин справи та додаткового підтвердження факту перерахування кредитних коштів відповідачці, позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування інформації, що становить банківську таємницю, у банку, де обслуговується відповідачка, оскільки не може самостійно отримання інформації, яка охороняється Законом України «Про банки і банківську діяльність» та бути розкрита лише за рішенням суду, а отримана інформація, у сукупності з уже наданими доказами, додатково підтвердить як факт перерахування коштів, так і належність банківської картки відповідачці. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У відповіді на відзив представник позивача - Басалига Д.М. просила проводити розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доходить наступного висновку. Встановлено, що 24.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту, з використанням інформаційно комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «БІЗПОЗИКА» 24.10.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 513872-КС-001 про надання кредиту. 24.10.2024 року [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором\~«UA-4207»направленим на номер телефону, наданий відповідачкою: 380971651787, підписано паспорт споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, у якому остання підтвердила: отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування; отримання пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. 24.10.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 513872-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором\~«UA-6878»направленим на номер телефону, наданий відповідачкою: 380971651787, Відповідно до п.2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 11 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Сторони До укладення цього Договору між сторонами кредитодавцем було здійснено дистанційну ідентифікацію та верифікацію позичальника з метою надання фінансових послуг та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації Позичальника (в тому числі, здійснений з метою укладення між сторонами раніше укладених договорів), з урахуванням вимог, визначених нормативноправовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаціи?них даних позичальника (п.3.4. Договору). Після створення Сторонами електронних підписів (електронного підпису Позичальника Одноразовим ідентифікатором, КЕП Кредитодавця) текст оферти, акцепту, Договору, а також дані, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною з Сторін дій, спрямованих на ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту та підписання цього Договору, та реквізити сертифікату кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи Кредитодавця, зберігаються в файлі формату, що унеможливлює зміну чи видалення інформації (п.3.5. Договору). Укладаючи цей Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (включаючи, цей Договір), підписані з використанням електронного підпису Одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (зокрема, істотними) умовами цього Договору та Правил (п.3.6 Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору та п.3.1. Правил надання споживчих кредитів для продуктів «кредит 4 місяці» та «кредит 6 місяців» Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», затвердженої наказом директора ТОВ «БІЗПОЗИКА» від 16.08.2024 р. № 24-ОД (далі- Правила) Договір укладається з використанням ІКС кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником. Договір укладається з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», інших нормативно-правових актів Національного банку України. Порядок укладання Договору позичальником вперше передбачає, що для укладання договору позичальником вперше, в порядку встановленому цими Правилами та Договором, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на сйті кредитодавця усіх граф відповідної форми заявки вручну. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою сайту кредитодавця (заявкою) та які необхідні для укладення Договору та реєстрації позичальника в ІКС кредитодавця. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Під час реєстрації в ІКС кредитодавця та внесення особистих даних позичальник шляхом проставлення відмітки (чекбокс) на сайті підтверджує: надання згоди на обробку його персональних даних кредитодавцем та комунікаційними операторами на умовах Згоди на обробку персональних даних, яка розміщена на сайті; ознайомлення з актуальною версією Правил надання споживчих кредитів, які розміщені на сайті; ознайомлення з актуальною версією Публічної інформації про діяльність кредитодавця, яка розміщена на сайті; ознайомлення та прийняття Публічної пропозиції ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на укладання Договору про використання електронних підписів для вчинення правочинів. Після внесення особистих даних та проставлення відмітки (чекбокс) на сайті позичальник натискає кнопку «ДАЛІ», після чого на наступному етапі позичальнику кредитодавцем надсилається одноразовий ідентифікатор на зазначений ним номер телефону для підтвердження внесених даних, після введення та підтвердження якого відбувається реєстрація позичальника у ІКС кредитодавця через сайт кредитодавця та формується позичальнику його особистий розділ у ІКС кредитодавця) (п. 3.1 Договору та п.3.2 Правил). Відповідно до пп.пп.3.3.5, 3.3.6 Договору після ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту, позичальник підтверджує своє ознайомлення з умовами, викладеними в Паспорті споживчого кредиту шляхом введення одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем позичальнику каналом комунікації, що вказаний в п. 1.10. цього Договору та натисканням кнопки «ПІДПИСУЮ», що вважається підписанням паспорту споживчого кредиту відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Водночас, одноразовий ідентифікатор призначений для підписання Паспорту споживчого кредиту не може бути використаним для акцептування пропозиції (оферти) щодо укладення Договору, а одноразовий ідентифікатор, призначений для акцептування пропозиції (оферти) щодо укладення Договору не може бути використаним для підписання Паспорта споживчого кредиту. Поле відповідної форми на Сайті для введення одноразового ідентифікатора для акцептування пропозиції (оферти) щодо укладення Договору стане «активним» лише після коректного вводу одноразового ідентифікатора для підписання Паспорта споживчого кредиту. Після підписання Паспорту споживчого кредиту в порядку, визначеному в п. 3.3.5. цього Договору та ознайомлення з пропозицією (офертою) укласти Договір, позичальник підтверджує своє ознайомлення з умовами, викладеними в пропозиції (оферті) укласти Договір шляхом введення одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем позичальнику каналом комунікації, що вказаний в п. 1.10 цього Договору та натисканням кнопки «ПІДПИСУЮ», що вважається підписанням Договору (акцептом). Безпосередньо після отримання акцепту від позичальника, відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на цей Договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, водночас, підписаний сторонами примірник Договору, який містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором позичальника із зазначенням часу підписання та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи кредитодавця з кваліфікованою позначкою часу, надсилається позичальнику на зазначену ним електронну адресу, а його електронна версія залишається доступною для позичальника в особистому кабінеті протягом всієї дії Договору. Згідно з пп.3.3.7 Договору після підписання Договору на умовах, зазначених в п. 3.3.1. 3.3.6. цього Договору кредитодавець здійснює надання кредиту в порядку, зазначеному в цьому Договорі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~207\~ЦК\~України правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами).\~Правочин,\~який вчиняє\~юридична особа,\~підписується особами,\~уповноваженими на\~це її\~установчими документами,\~довіреністю,\~законом або\~іншими актами\~цивільного законодавства.\~Використання при\~вчиненні правочинів\~факсимільного відтворення\~підпису за\~допомогою засобів\~механічного,\~електронного або\~іншого копіювання,\~електронного підпису\~або іншого\~аналога власноручного\~підпису допускається\~у випадках,\~встановлених законом,\~іншими актами\~цивільного законодавства,\~або за\~письмовою згодою\~сторін,\~у якій\~мають міститися\~зразки відповідного\~аналога їхніх\~власноручних підписів,\~або іншим\~чином врегульовується\~порядок його\~використання сторонами. Так, за змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ст. 639 ЦК України,\~якщо сторони\~домовилися укласти\~договір у\~певній формі,\~він вважається\~укладеним з\~моменту надання\~йому цієї\~форми,\~навіть якщо\~законом ця\~форма для\~даного виду\~договорів не\~вимагалася.\~Якщо сторони\~домовилися укласти\~договір за\~допомогою інформаційно-комунікаційних\~систем,\~він вважається\~укладеним у\~письмовій формі. За змістом п.п. 10,11 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~13 Закону України\~«Про споживче\~кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно п. 5 ч. 1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3-6,8\~ст.11\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону;\~вчинення дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення\~логічно пов`язані\~з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 90 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» унікальний ідентифікатор - комбінація літер, цифр, символів або знаків, що надається користувачу надавачем платіжних послуг та дає змогу однозначно ідентифікувати користувача та/або його рахунок для цілей виконання платіжної операції. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором\~-\~дані в\~електронній формі\~у вигляді\~алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору; одноразовий\~ідентифікатор -\~це алфавітно-цифрова\~послідовність,\~що її\~отримує особа,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір шляхом\~реєстрації в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~що надав\~таку пропозицію.\~Одноразовий ідентифікатор\~може передаватися\~суб`єктом\~електронної комерції,\~що пропонує\~укласти договір,\~іншій стороні\~електронного правочину\~засобом зв`язку,\~вказаним під\~час реєстрації\~у його\~системі,\~та додається\~(приєднується)\~до електронного\~повідомлення від\~особи,\~яка прийняла\~пропозицію укласти\~договір. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження\~достовірності походження\~та цілісності\~електронного документа\~може використовуватися\~електронна печатка. Накладанням\~електронного підпису\~та/або\~електронної печатки\~завершується створення\~електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписаний він має бути електронним підписом. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Також, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет- магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». А тому, в нашому випадку, підписання Відповідачем шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р., проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». З Договору, паспорту споживчого кредиту вбачається, що відповідачка [PERSON] підписала ці документи 24.10.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-4207», направлений на номер +380 971651787. Дії відповідачки щодо укладення договору 513872-КС-001 від 24.10.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com відображені у Візуальній формі послідовності дій Клієнта, долученій до матеріалів справи. Суд доходить висновку, що між сторонами 24.10.2024 був укладено Договір № 513872-КС-001. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 2 200,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Загальний розмір наданого Кредиту: 11 000,00 (Одинадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. 2.7. Строк дії Договору: до 10.04.2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 26 966,30 грн. Загальні витрати за кредитом: 15 966,30 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: це 6692,17%. Денна процентна ставка: 0,86 % (п.п.2.4-2.11 Договору). Відповідно до п.п. 2.12-2.14 Договору дата видачі кредиту 24.10.2024; дата повернення кредиту 10.04.2025; мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Статтею 5 Закону України «Про платіжні послуги»\~передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Отже, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не є банківською установою в розумінні\~Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог\~пункту 9\~розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію» сорони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 6 Закону України «Про електронну комерцію» учасниками відносин\~у сфері\~електронної комерції\~є суб`єкти\~електронної комерції,\~постачальники послуг\~проміжного характеру\~в інформаційній\~сфері,\~органи державної\~влади та\~органи місцевого\~самоврядування в\~частині виконання\~ними функцій\~держави або\~місцевого самоврядування. Постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є постачальники електронних комунікаційних послуг, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб`єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно з п.11.12 Договору спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, що наведений в розділі 12 Договору з урахуванням умов п. 5.3.3. цього Договору. Відповідно до\~анкети клієнта\~(витяг\~з інформаційно-телекомунікаційної\~системи www.my.bizpozyka.com)\~відповідачrj.\~надано номер\~банківського рахунку/банківської\~картки для\~перерахування коштів: [NUMBER] . Відповідно до 11.4.6 Договору,\~п.4.3.4Правил укладаючи договір позичальник підтверджує, зокрема, те, що вказаний позичальником (з метою отримання Кредиту) поточний (картковий) рахунок, а також інший поточний (картковий) рахунок, який у разі потреби може бути надано позичальником кредитодавцю, належать саме позичальнику і жодні треті особи не мають до нього доступу чи жодних прав щодо нього. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] \~24.10.2024\~року на картку № [NUMBER] на виконання Договору №513872-КС-001 були надані кредитні кошти у розмірі 11000,00 грн (Номер платіжної інструкції - 035d540d-922b-11ef-b90a-000c29d57ed2_1, номер транзакції - 42978-99115-47243, емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK), про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке діє в межах Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020. Окрім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 30.06.2025 з АТ КБ «ПриватБанк» надійшла виписка по особовому рахунку відкритого на ім`я [PERSON] (емітована картка № [NUMBER] ; рахунок IBAN [NUMBER] ) за період з 24.10.2024 - 10.04.2025 року, з якого вбачається що відповідачці 24.10.2024 року були нараховані кредитні кошти у розмірі 11000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості встановлено, що в період дії кредитного договору № 513872-КС-001 від 24.10.2024 року [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість у розмірі 27 611,60 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 10430,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 11681,60 грн; сума заборгованості по штрафам - 5500,00 грн; сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості та квитанцій №№ 43226-24274-44534 від 22.11.2024, 43092-15720-86574 від 06.11.2024, 43349-56376-65333 від 06.12.2024, 43472-15936-77604 від 20.12.2024, [PERSON] , на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором № 513872-КС-001 на загальну суму 8 997,30 грн, що сторонами по справі не оспорюється. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року). Верховний суд у постанові по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зробив висновок про те, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку може належати зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Верховний Суд у справі №127/23910/14-ц від 23.12.2020 р. зазначив: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Тобто, внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. У разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним (п.6.38 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 по справі № 227/3760/19-ц). З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Таким чином,\~здійснивши часткову\~оплату з\~метою погашення\~заборгованості за\~Договором № 513872-КС-001 про надання кредиту, з метою виконання умов вказаного договору, відповідачка [PERSON] вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупність інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Аналогічної позиції висловлена в поставові КЦС ВС від 15.01.2025 року у справі №753/16762. З огляду на викладене, заперечення відповідачки про те, що матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів, а розрахунок не є деталізованим, тому не може підтверджувати умови кредитування та суму заборгованості суд відхиляє. Позивачем окрім розрахунку кредитної заборгованості надано суду інші належні та допустимі докази щодо умов кредитування та суми заборгованості за кредитом, як то угоди підписані відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», якими передбачені усі істотні умови договору, виписка з рахунку відповідача, з якої вбачається надходження коштів в обумовлених договором розмірах та власне розрахунок кредитної заборгованості, який відповідачем жодним чином не спростований. У відповідності до положень ст.\~525\~ЦК\~України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене вище, оскільки [PERSON] свої зобов`язання за умовами Договору № 513872-КС-001 від 24.10.2024 не виконала, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в частині стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за Договором № 513872-КС-001 від 24.10.2024 у розмірі 22111,60 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 10 430,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 11 681,60 грн; сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по штрафам в розмірі 5500,00 грн суд зазначає наступне. Пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки кредитний договір № 513872-КС-001 був укладений сторонами 24.10.2024 та діяв в період дії в Україні воєнного стану, то нараховані позивачем штрафи у розмірі 5500,00 грн не можуть бути стягнуті з відповідачки [PERSON] , оскільки остання нормою закону звільнена від обов`язку такої сплати, а нараховані штрафи підлягають списанню позивачем. Враховуючи, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, доказів які б спростували наявність заборгованості перед позивачем, чи про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за Договором № 513872-КС-001 від 24.10.2024 у розмірі 22111,60 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 10 430,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 11 681,60 грн; сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Заперечення відповідачки [PERSON] щодо витребування доказів суд вважає безпідставними та не приймає їх до уваги, оскільки, частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким, законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, має право подати клопотання про їх витребування судом. Таке клопотання повинно бути подано у строк, визначений законом. Відповідно до положень ст. 60, п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду. Суд,

Outcome: partial