Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

12 березня 2025 року в провадження суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стислий виклад позиції позивача. Позивач позов обґрунтовує тим, що 02 лютого 2024 року "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії №1342-1417. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С5530, що був надісланий на її номер телефону. За умовами укладеного договору позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 5 000 гривень, строком на 300 календарних днів, на умовах строковості, зворотності, платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Сторони визначили базовий період сплати відсотків (проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом) 30 днів; стандартну ставку 2,5% в день; знижену ставку 2,5% в день. Також, додатковою угодою №1 від 03 лютого 2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1342-1417 від 02 лютого 2024 року, сторони домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 1 500 гривень. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 30 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму боргу не повернув, тому, станом на 13 лютого 2025 року утворилася заборгованість в сумі 55 212,50 гривень, яка складається із: 6 500 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 48 712,50 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак, позивачем було прийняте рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, а саме: часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами у загальній сумі 22 712,50 гривень за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 500 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 500 гривень, яка складається із: 6 500 гривень - заборгованості за кредитом та 26 000 гривень - заборгованості за нарахованими процентами, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Доводи та заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки жодних договорів з фінансовими установами не укладала, справа не містить доказів отримання нею кредитних коштів, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом, кредитний договір №1342-1417 від 02 лютого 2024 року не містить підписів, позивачем не надано доказів, що саме відповідач здійснила авторизацію на веб-сайті позивача, що саме нею подано заявку на отримання кредиту, відповідач мала змогу ознайомитися з усіма істотними умовами договору, не міститься доказів перерахування коштів саме на її рахунок. З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала кредит 6 500 гривень, в той час, як позивачем нараховано проценти 32 500 гривень, що перевищують суму боргу більше ніж на 50% від отриманого кредиту, що є несправедливими умовами та нараховано суму в період дії воєнного стану. Наявні у справі Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, при цьому, тарифи банку, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, які нібито, були надані відповідачу для ознайомлення, в матеріалах справи відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1342-1417 продукту "CreditKasa" (далі Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного Кредитного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором (п. 2.2. Кредитного договору). Відповідач отримав від позивача кредит для особистих потреб шляхом безготівкового переказу грошової суми у розмірі 5 000 гривень на банківський рахунок позичальника (п. 2.4., 4.1. Кредитного договору). Базовий період, в останні дні якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом, складає 30 календарних днів (п. 4.8. Кредитного договору). Строк кредитування становить 300 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 27 листопада 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. (п. 4.12 Кредитного договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою ставкою) (п. 4.10. Кредитного Договору). В п. 2.3. Кредитного договору зазначені рекомендації щодо сплати заборгованості за кредитом для мінімізації загальних витрат позичальника. Кредитний договір був підписаний відповідачем - [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5530. Відповідачем також було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5530 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені Наказом ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» №01-П від 04 січня 2024 року, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які наявні в матеріалах справи. 03 лютого 2025 року між сторонами по справі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1342-1417, згідно якого, кредитодавець зобовязався надати позичальнику додаткові грошові кошти у кредит в розмірі 1 500 гривень, дата надання додаткового кредиту - 03 лютого 2024 року. Додаткова угода підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором С8665, в ній відповідачем зазначені реквізити банківської картки для перерахування кредитних коштів - [NUMBER] . Перерахування на банківську картку відповідача 02 лютого 2024 року за № [NUMBER] , що також була зазначена в реквізитах Кредитного договору 1342-1417, грошових коштів у розмірі 5 000 гривень та 03 лютого 2024 року в розмірі 1 500 гривень, підтверджується довідкою АТ «Приватбанк» та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту 1342-1417 від 02 лютого 2024 року. Інформацією АТ КБ "ПриватБанк" від 19 серпня 2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Випискою по даному банківському рахунку за період з 02 по 03 лютого 2024 року підтверджується, що на вказаний рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти 02 лютого 2024 року в сумі 5 000 гривень та 03 лютого 2024 року в сумі 1 500 гривень, призначення платежу - виплата займу КредитКаса, вказані грошові кошти були переведені потім відповідачем [PERSON] зі своєї картки на рахунок [PERSON] . Кредитодавець виконав своє зобов`язання за Кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов Кредитного договору. Однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 13 лютого 2025 року у відповідача перед ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» виникла заборгованість у загальному розмірі 55 212,50 гривень, яка складається з: 6 500 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 48 712,50 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Вказана сума боргу відповідає Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком до додаткової угоди від 03 лютого 2024 року та підписана відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора С8665. За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Із матеріалів справи вбачається,що договір №1342-1417 від 02 лютого 2024 року про відкриття кредитної лінії укладено між ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту(https://creditkasa.com.ua). Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор «С5530» для підписання кредитного договору №1342-1417 від 02 лютого 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених Наказом ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» №01-П від 04 січня 2024 року, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Отже, 02 лютого 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1342-1417 та додаткова угода від 03 лютого 2024 року, за умовами якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит, для задоволення особистих потреб, у розмірі 6 500 гривень на особистий електронний платіжний засіб № [NUMBER] . Згідно з нормами ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги»: а) порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами НБУ; б) виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону; в) надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників г) надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність: - номера рахунку отримувача та коду отримувача (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або - унікального ідентифікатора отримувача. д) надавач платіжних послуг отримувача зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про отримувача, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення. Зважаючи на вищенаведені норми Закону України «Про платіжні послуги» у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась. Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний відповідачем [PERSON] під час заповнення заявки на отримання кредиту. Відтак, відповідачем не надано суду і не представлено суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Отже, судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало умови договору, який був підписаний відповідачем [PERSON] , натомість, відповідач порушила умови договору, не погашала щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, у визначений строк, допустила заборгованість щодо повернення кредиту, що є підставою для стягнення заборгованості у судовому порядку. З досліджених матеріалів справи вбачається, що розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Крім того, проценти за користування кредитом визначено згідно положень ст. ст. 1048, 1056-1 ЦК України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором, в розумінні вище вказаного положення закону. Відповідач розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що нею під сумнів не ставиться. Відповідно до п.п. 2.3, 4.8 Договору заявлений строк користування кредитом складає 30 календарних днів, заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладання кредитного договору строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 4.12 Договору строк кредитування, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів (до 27 листопада 2024 року). Договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов`язань. Тобто, заявлений у п.п. 2.3, 4.8 строк - це строк на користування кредитом за зниженою процентною ставкою, який становить 30 днів. В той час, як строк дії кредитного договору становить 300 днів (п.4.12. Договору) до 27 листопада 2024 року. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Оскільки строк дії даного кредитного договору сторонами погоджено 02 лютого 2024 року, то у позивача наявні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом по 27 листопада 2024 року включно. Судом встановлено, що позивачем розраховано проценти у повній відповідності до умов укладеного кредитного договору, із застосуванням зниженої ставки 2,5% в період з 02 лютого 2024 року по 02 березня 2024 року та стандартної процентної ставки 2,5% у період з 02 березня 2024 року по 27 листопада 2024 року, що відповідає умовам договору. Разом з тим кредитором було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності на підставі Правил акції від умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що передбачає часткове списання заборгованості за нарахованими процентами. У зв`язку із чим, загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором склала 32 500 гривень, з яких: 6 500 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 26 000 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідність розрахунку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. На підставі викладеного, враховуючи наявність у відповідача непогашеної заборгованості за кредитним договором перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 32 500 гривень, з яких: 6 500 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 26 000 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (розмір судового збору визначено з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд»).

Outcome: approved