Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

28 квітня 2025 року на адресу суду надійшов позов АТ «Акцент-Банк» до[PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №АВН0СТ155101708926143862 від 26 лютого 2024 року відповідачка отримала кредит у розмірі 54900 грн. строком на 60 місяців, тобто, до 25 лютого 2029 року, зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Відповідачка належним чином\~не виконала\~взяті на\~себе зобов`язання\~за договором.Станом на\~26\~квітня 2025\~року заборгованість\~за кредитним\~договором становить\~105816,\~95\~грн.,\~в тому\~числі:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 54658,\~49\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~46613,\~17\~грн.,\~заборгованість по\~пені \~4545,\~29\~грн.На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в розмірі 105816, 95 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлялася судом за останьою відомою адресою реєстрації судовим повідомленням/повісткою з рекомендованим повідомленням, які повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Установлених ст.223 ЦПК підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає, а тому вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] 18 жовтня 2023 року звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 26 лютого 2024 року, будучи клієнтом банку, відповідачка [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» з якого вбачається встановлення суми/ліміту кредиту 54900 грн; строк кредитування - 60 місяців; процентна ставка - 85 % річних; загальні витрати за кредитом 185137, 46 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 240037, 46 грн; реальна річна процентна ставка відсотків 129, 86 річних. Також, у паспорті споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту - щомісячними платежами по 4000, 64 грн протягом 60 місяців. Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачкою електронним підписом 26 лютого 2024 року. Окрім того, у вказаному паспорті споживчого кредиту [PERSON] своїм підписом підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування та підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. 26 лютого 2024 року [PERSON] підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101708926143862 про надання кредиту на наступних умовах: вид кредиту послуга «Швидка готівка»; тип кредиту кредит строковий; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту- 54900 грн; строк кредиту 60 місяців; процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік; розмір щомісячного платежу 4000, 64 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту- 5169155120644461. У п. 17 Заяви визначено, що підписанням цієї Заяви клієнт підтвердив та погодився, що вказана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір, їх примірники нею отримані, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Заява підписана [PERSON] електронним підписом. 26 лютого 2024 року АТ «Акцент-Банк» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 54900 грн. (меморіальний ордер №TR.34566488.22232.65455). Відповідно до наданого банком розрахунку, станом на\~26\~квітня \~2025\~року заборгованість\~відповідачки за\~кредитним договором\~становить \~105816,\~95\~грн.,\~в тому\~числі:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 54658,\~49\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~46613,\~17\~грн.,\~заборгованість по\~пені \~4545,\~29\~грн. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов?язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов?язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101708926143862 від 26 лютого 2024 року в розмірі 101271,\~66\~грн.,\~в тому\~числі:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 54658,\~49\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~46613,\~17\~грн. Щодо нарахування пені. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який узгоджується з Законом України\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період воєнного\~стану» від\~15\~березня 2022\~року №\~2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов?язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачкою грошового зобов?язання за кредитним договором в розмірі 4545, 29 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101708926143862 від 26 лютого 2024 року в розмірі 101271,\~66\~грн.,\~в тому\~числі:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 54658,\~49\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~46613,\~17\~грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2318, 35 грн. (101271, 66 х 2422, 40 / 105816, 95). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial