Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі директора Полякова О.В., звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 169502153 від 09.02.2024 у розмірі 36 382,5 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 169502153. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора PBQJ-2776, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору відповідач отримав кредит на суму 7 700,00 грн, та зобов`язався його повернути протягом дисконтного періоду користування, що складає 30 календарних днів, та сплатити проценти. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 280 від 16.04.2024, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 20 597,5 грн, з яких 7700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту, 12 897,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. Крім того, відповідно до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 36 382,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 28 682,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. В подальшому, 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «ФК «ЕЙС», а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 36 382,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 28 682,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та не вносив кошти в рахунок сплати заборгованості за кредитом та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 169502153 від 09.02.2024 на загальну суму 36 382,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 28 682,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді 11.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання на 02.10.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В надісланій позовній заяві просив розглянути справу без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судова повістка на ім`я відповідача з копією ухвали про відкриття провадження надіслані за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та згідно даних ЦНАП виконавчого комітету Переяславської міської ради від 09.09.2025, повернулися до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а отже, вважається врученим відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив таке. 09.02.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 169502153, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 7 700,00 грн, який він зобов`язався повернути протягом дисконтного періоду, що становить 30 календарних днів та сплатити проценти. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора PBQJ-2776, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Також 09.02.2024 між сторонами підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», в якому передбачено основні умови кредитування. Сторони договору узгодили розмір процентів за користування кредитом базову процентну ставку з розрахунку 912,50 % річних, що становить 2,50 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 8.3 Договору). Платіжним дорученням № 1ae8046e-713c-4aac-a037-2a01add05016 від 09.02.2024 підтверджується перерахування відповідачу коштів в розмірі 7 700,00 грн згідно договору № 169502153 від 09.02.2024. Із розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що станом на 16.04.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20 597,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 12 897,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 280 від 16.04.2024, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 20 597,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 12 897,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. Крім того, відповідно до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Із платіжної інструкції № 7504 від 14.10.2024 слідує, що 14.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перерахувало ТОВ «Таліон плюс» кошти, призначення платежу оплата за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 36 382,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 28 682,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. В подальшому, 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «ФК «ЕЙС», а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 36 382,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 28 682,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (-далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 280 від 16.04.2024, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 20 597,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 12 897,5 грн ? сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на дату відступлення права вимоги 16.04.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 36 382,5 грн, з яких 7 700,00 грн ? сума заборгованості за тілом кредиту та 28 682,5 грн ? сума заборгованості за відсотками. Суд погоджується з тим, що відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання за договором та не повернув кредитні кошти, а також не вносив плату (проценти) за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Тому з нього на користь позивача, як нового кредитора, підлягає стягненню сума неповернутого кредиту та проценти, як плата за користування кредитом. Водночас, суд вважає за необхідне зменшити розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 ст. 1048 та частини 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позикодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Як встановлено судом, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 09.02.2024 укладено договір кредитної лінії № 169502153, відповідно до якого розмір кредиту становить 7 700,00 грн. Також відповідно\~до п.\~3.1\~зазначеного Договору\~строк дисконтного періоду\~користування кредитом становить 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Відповідно до п. 3.3 Договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти. Пунктом 8.3 Договору сторони врегулювали, що на момент укладення договору та отримання першого траншу за договором базова процентна ставка складає 2,50 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 % річних. Сторони домовились, що для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3 Договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 13\~475,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 5\~775,00 грн, що розрахована за базовою процентною ставкою 2,5 % та суму кредиту у розмірі 7\~700,00 грн (п. 8.4 Договору). Зважаючи на те, що відповідач не вносив кошти на рахунок погашення заборгованості протягом дисконтного періоду, що відображено у розрахунку заборгованості первісного кредитора, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено статтею 1048 ЦК України і умовами Договору. Враховуючи, що на виконання вимог ст. 514 ЦК України до ТОВ «Таліон Плюс» як до нового кредитора перейшло право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, то з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 13\~475,00 грн, що включає розмір заборгованості за кредитом 7\~700,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами 5\~775,00 грн (7\~700,00 грн х 2,50 % х 30 днів). Суд уважає, що укладаючи наступні договори факторингу (відступлення права грошової вимоги) фінансові установи у такий спосіб зловживають переданими правами шляхом нарахування процентів, які були вже нараховані та існували до переходу (відступлення) прав грошової вимоги. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи містяться копії договору № 09/07/25-01 про надання правової допомоги від 09.07.2025, додатку № 1 до цього договору, додаткової угоди № 25770690335 від 09.07.2025, акту прийому-передачі наданих послуг на загальну суму 7 000,00 грн, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial