Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, визначений рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.08.2009, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.09.2018 року було збільшено та стягувати із [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, замість визначеної раніше твердої грошової суми, мотивуючи тим, що рішенням суду від 2018 року з його батька стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З того часу обставини істотно змінилися, батько офіційно працює за кордоном у Польщі на посаді автомеханіка. З 03 листопада 2024 року по 03 січня 2025 року він отримував аліменти в сумі 3000 гривень щомісячно. У період з 03 січня по 04 червня 2025 року аліменти взагалі не виплачувались. Станом на сьогодні батько знову платить лише 1600 гривень, що є недостатнім. Позивач навчається у ВПУ № 21, проживає з матір`ю, власного доходу немає. Батько має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, будь яких заяв від нього не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 27 вересня 2018 року\~ з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 972 гривні щомісячно. Розмір аліментів підлягає індексації (а.с.7-10). Згідно даних із рахунку позивача 03 листопада 2024 року він отримав грошовий переказ від [PERSON] в розмірі 3000 гривень, 04 червня 2025 року він отримав грошовий переказ від [PERSON] в розмірі 1600 гривень. Інформації щодо виконання вказаного рішення суду сторонам суду не надано. Довідки про свої доходи сторонами суду не надано, тому судом самостійно отримано таку інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів. Згідно відповіді позивач за період 2023-2025 років отримував дохід у вигляді стипендії та кешбеків. Відповідач за цей період жодних доходів не отримував. Позивач також стверджує, що відповідач проживає за кордоном та офіційно працює автомеханіком, але жодних доказів на підтвердження цього суду не надав. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Івано-Франківського міського суду від 27 вересня 2018 року). Із матеріалів справи вбачається, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, із віком потреби дитини зростають, економічна ситуація у Україні значно погіршилась. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач правом заперечити проти позову та надати суду докази на спростування позовних вимог не скористався. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). В даному випадку позивач обрав спосіб присудження аліментів у частці від заробітку. Заявлений розмір 1/3 частки з усіх видів доходів є достатнім. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов обґрунтовано належними правовими підставами. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із наведеного слідує, що стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 гривень 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved