Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 3048043 від 25.12.2020 року в розмірі 22825,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Свої вимоги Банк мотивував тим, що 25.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3048043, відповідно до якого відповідачу банк надав грошові кошти у розмірі 5 000, 00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Відповідач свої зобов"язання щодо повернення коштів та процентів за користування ними не виконав. 23.03.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір відступлення прав вимоги №65-МЛ., відповідно до якого право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 3048043. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором кредиту у нього виникла заборгованість, яка станом на 16.04.2025 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22 825,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість по тілу; 16875,00 грн. - заборгованість за процентами; 950 грн. -заборгованість за комісією. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 825,00 грн. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, цією ж ухвалою витребувано докази по справі. (а.с.77) Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечують ( а.с.4) Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до поштового повідомлення відповідачка відсутня за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.89) У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3048043, відповідно до якого відповідачу банк надав грошові кошти у розмірі 5 000, 00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. (а.с.20-22) До кредитного договору №3048043 позичальник [PERSON] підписала графік платежів відповідно до якого дата платежу 09.01.2021 року, кредит надано у сумі - 5000,00 грн., комісія за надання кредиту 950 грн., проценти складають 1875,00 грн., разом складають 7825,00 грн. (а.с. 22) На підтвердження укладення кредитного договору банк також надав довідку про ідентифікацію, відповідно до якого позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор L31887, час відправлення 25.12.2020 о 13:33, на номер телефону [NUMBER] , також надали анкету - заяву [PERSON] на кредит № 3048043 (а.с.20,23) Факт перерахування кредитних коштів підтверджується витребуваною судом рахунку у АТ КБ ПРИВАТБАНК, відповідно до якого на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) на яку було здійснено переказ коштів у сумі 5 000,00 грн. дата платежу 25.12.2020 року (а.с. 86) Також банком було надано платіжне доручення 36252071 від 25.12.2020 року, відповідно до якого позичальнику було перераховано грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. (а.с. 23) Згідно п. 7.1. кредитного договору цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Так, п. 2.2.2. кредитного договору передбачено, що нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Відповідно до п. 2.2.3. проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту. Відповідно до розрахунку первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» сума заборгованості складає 22 825,00 грн. (а.с. 24) 23.03.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір відступлення прав вимоги №65-МЛ., відповідно до якого право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 3048043. (а.с. 25) Відповідно до витягу з реєстру боржників № 65 - МЛ від 23.03.2025 року, сума заборгованості по кредитному договору складає 22 825,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 16 875,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 950,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 67) Також до договору факторингу сторони підписали акт приймання-передачі реєстру боржників від 23.03.2021 року (а.с. 68) Окрім цього, ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» направляли позичальнику досудову вимогу (а.с. 64) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» виконало свої обов`язки за Кредитним договором № 3048043 від 25.12.2020 року та надало відповідачу кредит в розмірі 5 000,00 грн. До ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу № 65-МЛ від 23.03.2021 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3048043 від 25.12.2020 року у розмірі 22 825,00 грн. Даний розрахунок боргу, а також його наявність відповідачем не спростовано. Також, судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що з відповідача має бути стягнуто 22 825,00 гривень за кредитним договором № 3048043 від 25.12.2020 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору 2422,40 гривень. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 0206 від 02.06.2025 року, укладений між позивачем та АО «АПОЛОГЕТ», акт №40 щодо надання послуг, детальний опис виконаних робіт. Суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень.

Outcome: approved