Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в\~обґрунтування позовних\~вимог вказує,\~що 01\~листопада 2021\~року між\~товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№926789901\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису,\~який підписано\~відповідачем за\~допомогою одноразового\~ідентифікатора. Згідно кредитного договору позикодавець надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідач підписав\~кредитний договір\~електронним підписом,\~створеним за\~допомогою одноразового\~ідентифікатора MNV993FD 01.11.2021\~о 8:09:38,\~ввівши ідентифікатор\~у відповідне\~поле інформаційно-телекомунікаційної\~системи та\~натиснувши кнопку\~«Так»,\~що є\~підтвердженням підписання\~договору. Відразу після\~цього ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~перерахувало кошти\~в сумі\~12000,00\~грн. на банківську картку відповідача № 4731-21XX-XXXX-1597, що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця. 28.11.2018\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Таліон\~Плюс» укладено\~Договір факторингу № 28/1118-01\~відповідно до\~умов якого\~до останнього\~перейшло право\~грошової вимоги\~до [PERSON] за кредитним договором №926789901 від 01.11.2021. 30.10.2023\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» було\~укладено Договір\~факторингу № 30/1023-01,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~перейшло право\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №926789901\~від 01.11.2021. 04.06.2025\~між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ЮНІТ\~КАПІТАЛ» було\~укладено договір\~факторингу №\~04/06/25-Ю.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~№б/н\~від 04.06.2025\~ТОВ «ЮНІТ\~КАПІТАЛ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 49166,40 грн., з яких: 12000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 37166,40 грн.сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач свої\~зобов`язання\~щодо повернення\~кредиту та\~сплаті відсотків\~належним чином\~не виконав,\~має заборгованість,\~яка на\~дату звернення\~до суду\~з позовною\~заявою становить 49166,40 грн., з яких: 12000,00 грн.сума заборгованості по тілу кредиту, 37166,40 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою судді від 19 серпня 2025 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. В судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яка повернута до суду із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно із ч.8 ст.128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ч.8 ст.128\~ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуне здійснюється. У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 01.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №926789901. Договір про надання кредиту відповідач підписав електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV993FD. Зокрема 01.11.2021 о 8:09:38 годин відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~умов договору,\~кредитодавець надає\~позичальнику кредит\~у розмірі\~12000\~грн,\~строком на\~30\~днів,\~за користування\~кредитом клієнт\~сплачує товариству 722,70% річних (1,98% на добу) або 766,50% річних (2,10% на добу) за базовою процентною ставкою. Кредитодавцем були виконані умови договору та перераховані грошові кошти у розмірі 12000,00 грн на рахунок позичальника, що підтверджується платіжними дорученнями та листом від АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога»,\~відповідачу здійснювалося\~нарахування відсотків\~за користування\~кредитними коштами. Загальна заборгованість [PERSON] , згідно з розрахунком, станом на 03.01.2022 становить 31286 грн 40 коп., з яких 12000,00 грн основна сума боргу, 19286 грн 40 коп відсотки за користування кредитом. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509,526,530,527,610,611,1054\~ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі\~ст.509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, що підтверджується положеннями\~ст.527 ЦК України. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610,611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1\~ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 512\~ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~28.11.2018\~було укладено\~договір факторингу\~№ 28/1118-01.\~Дія договору\~факторингу неодноразово\~продовжувалася додатковими\~угодами до\~31.12.2024. Відповідно до\~витягу з\~реєстру прав\~вимоги №\~167\~від 04.01.2022\~від ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~до ТОВ\~«Таліон Плюс»\~перейшло право\~грошової вимоги\~до [PERSON] за кредитним договором №926789901 на суму 31286 грн 40 коп. Між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» 30.10.2023\~укладено договір\~факторингу №\~30/1023-01,\~термін дії\~якого продовжувався\~до 30.12.2024. Відповідно до\~витягу з\~реєстру прав\~вимоги №\~2\~від 20.12.2023\~від ТОВ\~«Таліон Плюс»\~до ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» перейшло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№926789901 на суму 49166,40 грн. Між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» 04.06.2025 укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~04/06/25-Ю\~від 04.06.2025,\~до ТОВ\~«Юніт Капітал»\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №926789901 у сумі\~49166,\~грн 40\~коп., з яких 12000 грн основна сума боргу, 37166 грн 40 коп відсотки за користування кредитом. Частинами 1 та 2\~ст.512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст.516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином,\~до ТОВ\~«Юніт Капітал»\~перейшли всі\~права щодо\~права вимоги\~до [PERSON] \~за Договором\~позики №\~926789901\~від 01.11.2021. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №926789901 у формі електронного документа з використанням електронного одноразовим ідентифікатором. Сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитор свої\~зобов`язання\~надати грошові\~кошти виконав\~у повному\~обсязі та\~перерахував грошові\~кошти у\~сумі,\~визначеній договором\~на банківську\~карту відповідача,\~що підтверджується\~відповідним платіжним\~дорученням №31011bdd-8d8b-4b18-8563-2d06e20391fa\~та доказами\~які суд\~отримав від\~АТ КБ\~«Приват банк»,\~що підтверджують\~нарахування на\~картку № [NUMBER] емітовану на ім`я [PERSON] 01.11.2021 зараховано кошти в розмірі 12000,00 грн. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого у відповідача за вказаним Договором утворилась заборгованість у загальній сумі 49166, грн 40 коп. Відповідачем не надано будь яких доказів на спростування достовірності наданого банком розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується наданими позивачем доказами. З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договору кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальником. У суду відсутні докази про те, що відповідач мав перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, однак він належним чином не виконав свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків, порушивши умови кредитного договору. При цьому суд враховує те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався і жодних доказів на спростування доводів позивача не надав. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 49166, грн 40 коп. Відповідно дост.141ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно платіжної інструкції №24269 від 15.08.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., суд приймає до уваги наступне. На підтвердження\~понесених позивачем\~судових витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~до позову\~долучено договір про\~надання правничої\~допомоги №\~05/06/25-01\~від 05\~червня 2025\~року,\~укладений між\~Адвокатським бюро\~«Тараненко та\~партнери» та\~ТОВ «Юніт\~Капітал»,\~додаткову угоду\~№ 25770530077\~від 05.06.2025\~до договору\~№05/06/25-01\~від 05.06.2025,\~акт прийому-передачі\~наданих послуг\~про підтвердження\~факту надання\~правничої (правової)\~допомоги адвокатом\~(виконання\~робіт,\~надання послуг) від 25.06.2025, згідно якого послуги надано на загальну суму 7000,00 грн. Виходячи з аналізу положень\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі №910/4201/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 2\~статті 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із цим, у частині 3\~статті 137 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved