Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Представник позивача Пархомчук С.В. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФК АЙКОНС»заборгованість за кредитним договором № 3169720340/388208 від 11.09.2019 у розмірі 5495 грн 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом: 3500 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1995 грн 00 коп. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Позов обґрунтовано тим, що 11 вересня 2019 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір №3169720340/388208 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору товариство надало відповідачу кошти в сумі 3500,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 1,90 % (процентів) на добу. 20 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-20/08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором №3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року. 25 серпня 2021 року між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір № 1-25/08/2021 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором №3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року. ТОВ «ФК «АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 5495,00 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 3500,00 грн., сума прострочених платежів по процентах 1995,00 грн. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою від 28.07.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно рекомендованого поштового повідомлення [PERSON] отримала ухвалу суду та пакет документів 22.08.2025. 25.08.2025 на адресу канцелярії суду надійшла заява про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Представник позивача [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЙКОНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 гривень. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 11 вересня 2019 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір №3169720340/388208 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору товариство надало відповідачу кошти в сумі 3500,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 1,90 % (процентів) на добу. З довідки ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» про ідентифікацію вбачається, що із [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , якою укладено договір №3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року, ідентифікований ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», одноразовий ідентифікатор: R22272, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 11 вересня 2019 року. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року станом на 28 березня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 5495,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 1995,00 грн. 20 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-20/08/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-20/08/2021 від 20 серпня 2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5495,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 1995,00 грн. 25 серпня 2021 року між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір № 1-25/08/2021 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25 серпня 2021 року ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5495, 00 грн. ТОВ «ФК АЙКОНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі №\~234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі №\~234/8084/20. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконала зобов`язання за укладеним договором. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Таким чином, право вимоги за договором про споживчий кредит № №3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», а в подальшому - до ТОВ «ФК АЙКОНС». Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідачем не спростовано факту отримання нею кредиту в розмірі 3500,00 грн., вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем, окрім суми стягнення за основним боргом, заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №\~444/9519/12\~викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За умовами індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року встановлено строк його дії 30 днів. Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кредитним договором буде дорівнювати 1995,00 грн. (3500,00 грн. основного боргу х 30 днів дії договору х 1,90 процентної ставки на добу). Відтак суд зазначає, що за умовами індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту 3169720340/388208 від 11 вересня 2019 року позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами підлягають задоволенню в розмірі 1995,00 грн. Вирішення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК АЙКОНС» підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 сплаченого позивачем судового збору. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 10 500,00 грн., суд дійшов наступного висновку. За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «ФК АЙКОНС» надано копії таких документів: договір №\~16/06/2025 про надання правової допомоги від 16 червня 2025 року , акт про отримання правової допомоги на суму 10500,00 грн від 11 серпня 2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 11950 від 11 серпня 2025 року, згідно з якою була здійснена оплата за правничу допомогу на суму 10500,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 16 червня 2025 року. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. У постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі №\~206/6537/19\~(провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. На підставі ст. ст. 512, 626, 627, 1048, 1054, 1055, 1056-1,1077, 1078, 1081 ЦК України,

Outcome: approved