Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У липні 2025 позивач [PERSON] звернулась через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2018 та мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем спільно не проживають, припинили вести спільне господарство та спільний бюджет. Шлюб носить формальний характер, а примирення неможливе. 15.07.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 03.09.2025. 17.07.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримала. Сторони в судове засідання не з`явились повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку. Відповідач з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 18.08.2018 [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ), перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1089, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач з сином [PERSON] зареєстровані у місті Біла Церква Київської області, а відповідач у місті Харків, що вбачається з наявних у справі письмових доказів. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява подана до суду у липні 2025, в заяві від 16.07.2025 позивач підтримала позов, сторони в судове засідання для надання пояснень не з`явились та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved