Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Представник ТОВ «Юніт Капітал» М. Хлопкова звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за Кредитним договором № 213749160 від 22 листопада 2020 року у розмірі 11\~075 грн. 89 коп. Вирішити питання розподілу судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 листопада 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 213749160 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ-www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику й паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого, відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV78E8Z. Зокрема, 22 листопада 2020 року відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку "Так", що є підтвердженням підписання договору. Одночасно з підписанням договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відправило на електронну адресу вказану відповідачем у заявці на кредит електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. З наданого стороною позивача алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Відразу після вчинених дій відповідачем, 22 листопада 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувала грошові кошти в сумі 10\~750 грн на його банківську картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого в подальшому було продовжено. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювались не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідному реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 140 від 29 квітня 2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 05 серпня 2020 року року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходять в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31 серпня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виник в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу від 05 червня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 11\~075 грн. 89 коп. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 11075,89 від 22 листопада 2020 року, становить грн. 11075 грн. 89 коп., яка складається з наступного: - 7\~283 грн. 39 коп. - заборгованість по кредиту; - 3\~792 грн. 50 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. В судове засідання представник позивача не з`явилася. При подачі позову до суду зазначила про розгляд позовної заяви без участі представника позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання призначене 30 вересня 2025 року не з`явився. В силу пункту 1 частини 8\~статті 128 ЦПК України\~такий належним чином повідомлений про розгляд справи в спосіб скеровування судової повістки по місцю реєстрації. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2. Рух справи, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Згідно з частиною 1статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини 1статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до статті 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 листопада року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір № 213749160 (а.с.11 зворот-13). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.6,1.7, 1.8, 1.9 цього договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, на суму 10750 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користуванням кредитом , відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредит надається строком на 70 днів від дати отримання кредиту позичальником. Договір кредиту № 213749160 підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV78E8Z. Позичальник також вказав, місце проживання, ідентифікаційний номер, електронну адресу. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту до Договору № 213749160 від 22 листопада 2020 року зазначена: інформація про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Зазначено, що дата надання інформації 22 листопада 2020 року та є актуальною до 25 лютого 2023 року, та містить прізвище відповідача [PERSON] (а.с.10-11). В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 22 листопада 2020 року, зазначена загальна інформація про кредитодавця: паспортні дані; договір (оферта), №213749160; дата укладення договору 22 листопада 2020 року; сума кредиту 10750 грн, персональні дані [PERSON] , паспортні дані, місце реєстрації, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу (номер картки №) (а.с.20). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картковий рахунок відповідачаи позику в сумі 10750 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 22 листопада 2020 року (а.с. 33). Отже, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] , виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 22 листопада 2020 року, кредитним договором № 213749160, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 42-45). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу згідно з умовами цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Строк дії цього договору закінчується 28.11.2019 (п. 8.2). 28.11.2019між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору 31 грудня 2021 року (а. с. 48-51). 31.12.2021між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 (а. с. 53). 31.12.2022між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а. с. 53 зворот). 31.12.2023 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2024 (а. с. 54). Отже, за умовами договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 та додаткових угод до нього ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.58-60). З витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2 на суму боргу в розмірі 11075 грн 89 коп. передано від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.64-66). 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.67-70). З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 3 на суму боргу в розмірі 11075 грн 89 коп. передано від ТОВ «Юніт капітал» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.72-73). З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 11075 грн 89 коп., з яких: 7283 грн 39 коп. - заборгованість по кредиту, 3792 грн 50 коп - заборгованість за відсотками (а.с. 79-81). 3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6статті 259ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 2статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом статей\~202,205,207,626,639 ЦК України,\~договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями статті 12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктами 6, 12, частини 1статті 3\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно статті 16\~ЦПК\~України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077ЦК України). За приписами частини 1статті 1080\~ЦК\~України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались частиною 1статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1статті 1054\~ЦК\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1статті 530\~ЦК\~України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(ч. 2 ст.1054, ч. 2 ст.1050 ЦК України). За змістом статті 612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно частини 1, 5, 6статті 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, право вимоги за договором від ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТзОВ «Юніт капітал» на підставі договорів факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, 05.08.2020 №05/0820-01, 04.06.2025 № 04/06/25-Ю. Отже, позов обґрунтований невиконанням з боку [PERSON] умов Договору від 22 листопада 2020 року №213749160, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість за цим договором на суму 11\~075 грн 89 коп. Водночас [PERSON] відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надав. Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком за простроченим тілом кредиту, процентами за користування кредитом, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до частини 1статті 133ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2статті 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачем витрат пов`язаних на правову допомогу в сумі 7000 грн. та 2 422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статтей526,530,533,612,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved