Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі ТОВ "Авентус Україна") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] 10.07.2024 було укладено кредитний договір (оферта) №8072389. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 25000,00 грн строком на 352 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 12.10.2024. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у останньої утворилась заборгованість у розмірі 61690,78 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Авентус Україна". Тому позивач просив стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 61690,78 грн та витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначено на 11.09.2025. 11.09.2025 судове засідання відкладене на 08.10.2025. Представник позивача ТОВ "Авентус Україна" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 6зв). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті позов визнала. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] 10.07.2024 було укладено кредитний договір (оферта) №8072389. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 25000,00 грн строком на 352 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 12.10.2024. Процентна ставка стандартна 549 % річних (1,50 % в день). Знижена процентна ставка 410,63 % річних (1,125 % в день). Тип фіксована. Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 132000,00 грн. Загальні витрати за стандартною з урахуванням зниженої процентної ставки 130500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою 157000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 155500,00 грн. Реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредитом 13426,40 %. Реальна річна процентна ставка за з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10879,06 %. Штрафи: 2250,00 грн на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 500,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. Договір підписано одноразовим ідентифікатором AF2972, 10.07.2024 17:26:18 (а.с. 15-25, 26-28). Повідомленням ТОВ «Пейтек» від 14.05.2025 пітверджено ТОВ «Авентус Україна» про успішне зарахування грошових коштів на картку [NUMBER] , банк-еквайр АТ ПУМБ, код авторизації 452536 (а.с. 29). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Отже, ТОВ "Авентус Україна" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 25000,00 грн. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку становить 61690,78 грн, що складається із: основного боргу 24718,75 грн, 29816,05 грн проценти, 6750,00 штраф (а.с. 31-37, 54). Крім цього 04.06.2025 позивачем ТОВ «Авентус Україна» направлено досудову вимогу відповідачці про дострокове погашення заборгованості в розмірі 61690,78 грн за кредитним договором №8072389 від 10.07.2024 (а.с. 38), але вона виконана не була. Відповідачка позов визнала повністю. На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн (а.с. 8). Згідно \~положеннь ч.1\~ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючии визнання позову позивачкою до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 50 % судового збору, сплаченого при зверненні з позовом в розмірі 1211,20 грн. Решту судового збору в розмірі 1211,20 грн повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved