Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовська Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №204. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 вересня 1999 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Непорозуміння та відсутність взаємної любові, основних принципів нормального співжиття, припинення сім`ї та її розвитку, неможливість подальшого розвитку на користь подружжя та спільної дитини унеможливлює подальше збереження шлюбу. Між сторонами відсутні сімейні відносини, кожен з них має різні погляди на життя, що призводить до конфліктів та сварок. З 2021 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 жовтня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 12 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовська Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №204, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 1999 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 серпня 2009 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини та з приводу поділу спільного майна. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved