Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.02.2020 у розмірі 158\~617 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот сімнадцять) грн. 41 коп., сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.02.2020. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 158\~700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 158\~617 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот сімнадцять) грн. 41 коп. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, позивач приховав дійсні обставини утворення заборгованості, чим фактично ввів суд в оману. Згідно розрахунку заборгованості на час дії кредитного ліміту у 100\~000,00 грн. станом на 30.01.2024 у відповідача взагалі не було заборгованості, і залишок після операцій становив +72,25 грн. Проте 09.02.2024 у період часу з 21:57:58 до 22:01:04 год. через IBAN було здійснено 6 грошових переказів на загальну суму 137\~609,91 грн. Відповідно на цю суму позивач нарахував проценти, внаслідок чого сума боргу зросла до 158\~617,41 грн. Насправді цими коштами заволоділа інша особа, шляхом незаконного їх переказу. Про ці обставини позивачу достовірно відомо, оскільки позивач сам заблокував кредитну картку відповідача 09.02.2024, зафіксував підозрілі транзакції, але вже після того, як грошові кошти були переведені іншій особі [PERSON] . При цьому, після двох незаконних операцій 09.02.2024 о 21:57:58 год. на суму 22\~377,91 грн. та о 21:58:39. на суму 25\~272,00 грн., позивач підвищив кредитний ліміт зі 100\~000,00 грн. до 160\~000,00 грн., що дало змову зловмиснику у період часу з 21:59:23 до 22:01:04 год. заволодіти кредитними коштами ще у більшому розмірі на суму 89\~960,00 грн., тобто позивач сам сприяв незаконному заволодінню кредитними коштами понад раніше встановлений кредитний ліміт. Відповідач 10.02.2024 звернувся до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення злочину, ЄРДР №12024041160000200. Досудове розслідування триває. У зв`язку з тим, що відповідач не скористався кредитними коштами, а ними заволоділа інша особа, у відповідача відсутній обов`язок по сплаті даної заборгованості. Представник позивача не зважаючи на повідомлення про його обов`язкову явку, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Одночасно з позовною заявою подав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне: З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.02.2020. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору та згідно довідки про розмір встановленого ліміту, відповідачу встановлено кредитний ліміт: - 2020-02-25 11:04:13 на суму 30\~000 грн. - 2022-02-25 12:27:27 на суму 10\~000 грн. - 2022-09-15 12:04:03 на суму 30\~000 грн. - 2023-11-18 11:19:36 на суму 100\~000 грн. - 2024-02-09 21:58:58 на суму 160\~000 грн. - 2024-07-03 11:22:23 на суму 158\~700 грн. (а.с.11). Згідно розрахунку заборгованості від 08.04.2025 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 158\~617,41 грн. (а.с. 6-7). Згідно виписки про рух коштів по картці від 08.04.2025 року, 09.02.2024 у період часу з 21:57:58 до 22:01:04 год. через IBAN було здійснено 6 грошових переказів на загальну суму 137\~609,91 грн. (а.с.9). З наданого відповідачем копії витягу з ЄРДР вбачається, що 10.02.2024 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшла заява від гр. [PERSON] , 1978 р.н., про те, що 09.02.2024 він перейшов за посиланням про надання допомоги та ввів необхідні дані, після чого близько 22:00 годин, невстановлена особа, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з його рахунку № [NUMBER] АТ «УніверсалБанк» перерахувала грошові кошти в сумі 132\~320 грн. на рахунок [NUMBER] АТ «УніверсалБанк», Одержувач - [PERSON] ., номер кримінального провадження: 12024041160000200 від 11.02.2024 (а.с.60). З наданої відповіді Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області потерпілому [PERSON] вбачається, що станом на 25.07.2025 вирішувалось питання щодо передачі матеріалів кримінального провадження №12024041160000200 до СВ Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві (а.с.61). Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку -АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).\~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.146 розділу VII Постанови НБУ «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29.07.2022 року, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15 містяться наступні висновки: «Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». Також, аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16. Суд зауважує, що тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Позивач не скористався наданим йому правом шляхом участі в судовому засіданні, наданні пояснень чи заперечень на відзив відповідача, отже позовні вимоги не можна вважати обґрунтованими та доведеними. Зважаючи на те, що позивачем не доведений факт користування грошовими коштами саме відповідачем, також, на те, що відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, а також на наявність відкритого кримінальне провадження №12024041160000200 від 11.02.2024 року за заявою [PERSON] про вчинення шахрайських дій, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Outcome: dismissed