Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, у якій просять встановити факт перебування непрацездатної [PERSON] , [INFO] на утриманні онука [PERSON] , [INFO] який загинув [INFO] . Мотивує свої вимоги тим, що 23 жовтня 2020 року [PERSON] , [INFO] був призваний [INFO] на військову службу. З 23 лютого 2022 року по 20 квітня, та з 01 липня 2022 року по 21 листопада 2022 року [PERSON] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів Держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України. [PERSON] є учасником бойових дій. Вказала, що [PERSON] є її онуком, який постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Інших родичів у [PERSON] немає, батько [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] померла [INFO] . Також вказала, що вона є людиною похилого віку, пенсіонером. За станом здоров?я протягом довгого часу потребувала сторонньої матеріальної допомоги, має діагнози ХС, кардіосклероз, атеросклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., цукровий діабет тип II, діабетична ангіопатія нижніх кінцівок, оніходистрофія пальців ніг. [PERSON] надавав матеріальну та фізичну допомогу їй, піклувався про неї. Дохід [PERSON] був основним джерелом для її існування. Вона проживала однією сім?єю зі своїм онуком, матеріальної допомоги від інших членів сім?ї не отримувала. [INFO] під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії [PERSON] загинув внаслідок здавлення грудної клітки та живота, асфіксії. Зазначила, що вона займалась похованням онука самостійно, як єдиний член його сім?ї. Вказала, що вона, як непрацездатний член сім?ї загиблого військовослужбовця [PERSON] перебувала на його утриманні на дату смерті та має право на пенсію у зв?язку із втратою годувальника. Вона з онуком спільно проживали, мали взаємні сімейні права та обов?язки, піклувались один про одного. 03 березня 2023 року вона звернулась до [INFO] із заявою та передбаченим законодавством переліком документів про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168. Також вказала, що 28 березня 2023 року [INFO] заява [PERSON] з документами була направлена для розгляду [INFO] і подальшої передачі до Міністерства оборони України для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги. Згідно листа Міністерства оборони України від 12 вересня 2023 року №7/20951/13. Комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів, з підстав неможливості встановити, чи є заявниця загиблого непрацездатною (особою з інвалідністю), яка перебувала на утриманні військовослужбовця. Позивачка зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні заявника надасть можливість для реалізації права [PERSON] на отримання виплат одноразової грошової допомоги у зв?язку зі смертю онука. Просила вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 04.07.2024 відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.07.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де ззаначено, що Міністерство оборони України не заперечує родинного зв`язку позивача [PERSON] із загиблим онуком [PERSON] . Однак, предметом розгляду в даній справі є встановлення юридичного факту перебування на утриманні. З долученої до заяви копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З огляду на це, право осіб на отримання ОГД у зв`язку із його загибеллю необхідно визначати за законодавством, що діяло станом на 21.11.2022. Долучені до позовної заяви документи не підтверджують: існування між [PERSON] та [PERSON] взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї; ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти; піклування один про одного, як членів сім`ї. Отож, долучені до заяви документи не є належними, допустимими і достатніми доказами на підтвердження того, що [PERSON] була на утриманні [PERSON] або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування; за відсутності інших осіб, які зобов`язані її утримувати. На підставі вищезазначеного, просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 08.05.2025 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. 21.08.2025 до суду від представника позивача надішла відповідь на відзив. де зазначено, що матеріалами справи підтверджено, що заявник перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , вели з ним спільне господарство, мали спільний побут. Твердження Міністерства оборони України про те, що долучені до позовної заяви документи не підтверджують: існування між [PERSON] та [PERSON] взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї є помилковим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.05.2025 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.10.1971, батьком вказано - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.08.2014, батьком вказано - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Жовтневим районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №982 від 14.06.2016. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Покровським районним у м. Кривову Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1460 від 19.09.2017. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Півленно-Східного міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №2874 від 28.11.2022. Відповідно до сповіщення сім`ї № Г/4696 від 23.11.2022 [INFO] , сповіщено, що онук [PERSON] молодший сержант [PERSON] загинув [INFO] , під час виконання бойового завдання, щодо захисту Батьквіщини, в районі населенного пункту Бахмут, Донецької області. Відповідно висновку ВКК №1482 при амбулаторії №2 КУ «ЦПМСД №3» від 22.08.2019 [PERSON] , 1949 р.н. потребує постійного стороньього догляду. Відповідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.08.2023 за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять [PERSON] , [INFO] . Відповідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.08.2023 [PERSON] , [INFO] , станом на 11.08.2023, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно довідки про доходи №0796 7773 7809 1706 сума пенсії [PERSON] за період з 01.05.2023 по 31.07.2023 складає 22 343, 34 грн. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". У статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві. На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 08.03.2023, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на дату загибелі військовослужбовця) та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: 1) вони є непрацездатними та 2) вони перебували на його утриманні. Особи, які вважаються непрацездатними, вказані в ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а умови перебування на утриманні вказані в ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] перебувала на утриманні свого онука [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved