Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 28 серпня 2004 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 240. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Постановленою суддею ухвалою від 19 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що 28 серпня 2004 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за № 240 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, ураховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 СК України, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] », після розірвання шлюбу просить прізвище їй залишити без змін. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачкою, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 605,60 грн з відповідачки, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved