Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації», у якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на праві приватної власності 47/100 (сорок сім сотих) частини житлового будинку номер вісім по [ADDRESS] . Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить 47/100 (сорок сім сотих) частини житлового будинку номер вісім, по [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, серія ВРМ № 911220, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 4-744. Заявник вказує, що Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» листом №2932 від 19.09.2024 року повідомило, що за матеріалами інвентарної справи № 15226 право власності на частину домоволодіння станом на 31.12.2012 року зареєстровано за: [PERSON] 47/100 ч. згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 р., посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744. 05.05.2022 року заявник довідався про те, що його будинок у м. Маріуполь пошкоджено у результаті рашистських обстрілів, а квартира заявника повністю вигоріла разом із усім майном та документами. Повідомлення про цей факт зареєстровано у застосунку ДІЯ. 25.02.2025 року Державним реєстратором прийнято рішення № 77479804 про відмову в проведенні реєстраційних дій щодо внесення інформації про майно до Державного реєстру прав на нерухоме майно у зв`язку з не поданням заявником оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744 та/або його дублікат та/або документ що підтверджує втрату, пошкодження чи зіпсування. 08.05.2025 року заявником отримано відповідь від Першої донецької державно нотаріальної контори про те, що видати дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, виданого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 4-744, не представляється можливим, так як спадкові справи за 2010-2011 роки залишилися в місті Донецьк на тимчасово окупованій території. Встановлення факту про належність заявнику на праві власності частини житлового будинку має юридичне значення і впливає на його права і законні інтереси, а саме на можливість впорядкування документів на право власності згідно чинного законодавства з метою внесення інформації про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Причиною неможливості одержання документу - оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та/або його дублікату є бойові дії, агресивна війна з боку російської федерації та знищення квартири заявника з усім майном та документами. На підставі викладеного [PERSON] просить заяву задовольнити. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 липня 2025 року заява прийнята до розгляду і відкрито провадження за правилами окремого провадження з призначенням судового засідання. 24 липня 2025 року від представника Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» надійшов відзив на заяву в якому зазначено про те, що Державним реєстратором було повідомлено [PERSON] про необхідність надати: оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744 та/або його дублікат та/або документ що підтверджує втрату, пошкодження чи зіпсування, протягом 30 робочих днів з дня отримання рішення про зупинення розгляду заяви. Вказали, що розгляд заяви буде відновлено за умови усунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення. У разі не усунення обставин, що стали підставою для припинення розгляду заяви, у зазначений строк, буде прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. 25.02.2025 року Державним реєстратором Департаменту у зв`язку з ненаданням [PERSON] оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744 та/або його дублікат та/або документ що підтверджує втрату, пошкодження чи зіпсування прийнято рішення № 77479804, про відмову в проведенні реєстраційних дій. Представник заінтересованої особи вказав, що [PERSON] не заявлено позовної вимоги щодо визнання дій державного реєстратора Набок В.М. незаконними. Також вказав, що позивачем не заявлено вимоги щодо скасування рішення від 25.02.2025 № 77479804 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Наголосив, що державні реєстратори є надавачами адміністративних послуг, не маючи майнової зацікавленості щодо прав на об`єкт нерухомого майна. Просили прийняти рішення на підставі наявних матеріалів справи на власний розсуд відповідно до вимог чинного законодавства України. Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» у поданому до суду відзиві на заяву просила розгляд справи проводити без участі представника. Просили прийняти рішення на підставі наявних матеріалів справи на власний розсуд відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного. Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Разом з тим, в ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 (зі змінами), суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, серія ВРМ № 911220, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 4-744, [PERSON] на праві приватної власності належить 47/100 (сорок сім сотих) частини житлового будинку номер вісім, по [ADDRESS] . Право власності заявника на 47/100 житлового будинку номер вісім, по [ADDRESS] підтверджується Витягом про державну реєстрацію виданим Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, номер витягу: 32435363 від 12.12.2011 року. Право власності заявника на 47/100 житлового будинку номер вісім, по [ADDRESS] підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок садибного типу. Копії вказаних документів додані заявником до заяви. Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» листом № 2932 від 19.09.2024 року повідомило проте, що за матеріалами інвентарної справи № 15226 право власності на частину домоволодіння станом на 31.12.2012 року зареєстровано за: [PERSON] 47/100 ч. згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 р., посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744. В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розділі Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером: 3037673 наявні відомості про тип майна: будинок, житловий; адреса нерухомого майна: [ADDRESS] . В підрозділі Відомості про права власності зазначено: дата внесення запису: 12.12.2011; [PERSON] ; форма власності: приватна спільна часткова; частка власності: 47/100. Зазначена інформація підтверджує факт права приватної власності заявника на частину житлового будинку і це право зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, який діяв до 2013 року. 25.09.2024 року заявник звернувся з заявою до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ, з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації про належне Заявнику право власності на 47/100 (сорок сім сотих) частини житлового будинку номер вісім, по [ADDRESS] . Для реєстрації права власності заінтересованій особі було надано кольорову фотокопію Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, серія ВРМ № 911220, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 4-744, кольорову фотокопію Витягу про державну реєстрацію виданим Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, номер витягу: 32435363 від 12.12.2011 року та оригінали: Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, інвентаризаційна справа № 16.09.2024/810 та листа № 2932 від 19.09.2024 року Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» щодо реєстрації права власності. 01.10.2024 року Державним реєстратором прийнято рішення № 75314032 про зупинення розгляду заяви про внесення інформації про майно до Державного реєстру прав на нерухоме майно та надано заявнику пропозицію подати оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 р., посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744 та/або його дублікат та/або документ що підтверджує втрату, пошкодження чи зіпсування. 24.02.2022 року почалась повномасштабна збройна агресія російської федерації проти України. 20.04.2022 року заявника було взято на облік у м. Києві як внутрішньо переміщену особу. 05.05.2022 року заявник довідався про те, що його будинок у м. Маріуполь пошкоджено у результаті обстрілів, а квартира повністю вигоріла разом із усім майном та документами. Повідомлення про цей факт зареєстровано у застосунку ДІЯ. 25.02.2025 року Державним реєстратором прийнято рішення № 77479804 про відмову в проведенні реєстраційних дій щодо внесення інформації про майно до Державного реєстру прав на нерухоме майно у зв`язку з не поданням заявником оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за р. № 4-744 та/або його дублікат та/або документ, що підтверджує втрату, пошкодження чи зіпсування. 08.05.2025 року заявником отримано відповідь від Першої донецької державно нотаріальної контори про те, що видати дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року, виданого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 4-744 не представляється можливим, так як спадкові справи за 2010-2011 роки залишилися в місті Донецьк на тимчасово окупованій території. Отже, отримати дублікат правовстановлюючого документу у встановленому законом порядку [PERSON] не вдалося. При цьому встановлення факту про належність заявнику на праві власності частини житлового будинку має юридичне значення і впливає на його права і законні інтереси, а саме на можливість впорядкування документів на право власності відповідно до чинного законодавства з метою внесення інформації про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, право власності заявника підтверджується наявними документами та внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно, чинного до 2013 року. Таким чином, у даному випадку, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, судом встановлено факт належності заявнику на праві приватної власності 47/100 (сорок сім сотих) частини житлового будинку номер вісім, по [ADDRESS] , у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved