Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

10.09.2025 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області згідно ухвали судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області направлено матеріали цивільного позову, поданого 25.06.2025 представником ТОВ «Споживчий центр» через підсистему "Електронний суд" про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 24.06.2024 був укладений Кредитний договір (оферти) № 24.06.2024-100002695. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн. строком на 140 днів, згідно якого узгоджено між сторонами фіксовану незмінну процентну ставку на рівні 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту (2400 грн). Дата повернення кредиту 10.11.2024. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. Представник позивача вказує, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, зокрема перераховано кошти на рахунок вказаний у кредитному договорі, що підтверджено квитанцією про перерахування коштів у сумі 12000 грн. В свою чергу [PERSON] взяті на себе свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 10.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 37200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 16800,00 грн., комісії 2400 грн., неустойку за кожен день невиконання обов`язку 6000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість у розмірі 37200 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 6000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 12.09.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1\~ст.81 ЦПК Україниповинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 24.06.2024 був укладений Кредитний договір (оферти) № 24.06.2024-100002695. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн. строком на 140 днів, згідно якого узгоджено між сторонами фіксовану незмінну процентну ставку на рівні 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту (2400 грн). Дата повернення кредиту 10.11.2024. орієнтовна вартість кредиту 26672,86 грн., реальна річна процентна ставка 7910,06%. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. Розрахунок \~ \~ \~ \~денної процентної \~ \~ \~ \~ставки:0.87%. Неустойка відповідно ст. 625 ЦК України складає 120 грн. за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання. Вказані кошти перераховано на належний позичальнику електронний платіжний засіб для перерахування коштів - картку [NUMBER] . Укладений договір був підписаний електронним підписом позичальника\~одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е859. Згідно з квитанцією від 24.06.2024 [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 12000 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парагфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Споживчий центр» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.641,644 ЦК Україниє публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно дост. 639 ЦК Україниякщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №24.06.2024-100002695 від 24.06.2024 загальна заборгованість становить 37200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 16800,00 грн., комісії 2400 грн., неустойки за кожен день невиконання обов`язку 6000 грн., нарахування проведено в межах строку надання кредиту 140 днів. Доказів погашення даної заборгованості відповідачем суду не надано. Разом з тим, щодо стягнення з відповідача неустойки суд зазначає. Так,\~Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022року «Про введення воєнного стану в Україні»\~з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє\~Указом ПрезидентаУкраїни №26/2025від 14січня 2025року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»\~продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб до 09 травня 2025 року. Відповідно до\~Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»,\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~(Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей\~Закон\~застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Враховуючи те, що заборгованість за неустойкою у відповідача [PERSON] за Кредитним договором №24.06.2024-100002695 від 24.06.2024 р. виникла у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що вказана заборгованість у розмірі 6000,00 грн. стягненню з відповідача не підлягає, а тому, в цій частині позову слід відмовити. Враховуючи вищенаведені вимоги\~закону\~та встановленні обставини справи, а також те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення із останньої в користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за договором про надання кредиту № 24.06.2024-100002695 від 24.06.2024 р. у розмірі 31200 грн. з яких: 12000,00 грн.\~заборгованість за кредитом, 16800,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами, 2400 грн.\~заборгованість по комісії. Витрати на правничу допомогу до стягнення не заявлені позивачем . Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі задоволених позовних вимог - 83,87%, що становить 2031,67 грн.

Outcome: partial