Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] : 1. Надати дозвіл матері [PERSON] на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька - [PERSON] . 2. Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька - [PERSON] . Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.05.2021 укладено шлюб між позивачкою, [PERSON] , та [PERSON] , про що було складено актовий запис № 100, та в результаті одруження змінено мною прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі в них народився [INFO] син [PERSON] . Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16.10.2024 у справі № 132/2150/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка разом з сином, [PERSON] , переїхала на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Колишній чоловік, [PERSON] , зареєстрований та проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . Після припинення шлюбу позивачка з колишнім чоловіком не спілкується та сімейні стосунки не підтримує. У квартирі [ADDRESS] створенні належні умови для розвитку, виховання та догляду за дитиною. У даній квартирі, що належить матері позивачки на праві власності - [PERSON] , зареєстроване місце проживання позивачки. У 2025 році [PERSON] звернулася до центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) виконавчого комітету Вінницької міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , тобто, за місцем реєстрації матері, але у реєстрації сина їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати згоду на реєстрацію дитини за місцем її проживання, однак, відповідач ухиляється від надання письмової відповіді та створює перешкоди для реалізації прав дитини. Зокрема, [PERSON] не може оформити дитину до дошкільного закладу, оскільки реєстрація дитини є обов`язковою умовою для зарахування до садочка. Їй запропоновано улаштування сина у дитячий садочок № 19 м. Вінниці. Також позивачка просить стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 1220 грн. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 09.09.2025 у цій справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання на 13:00 год. 26.09.2025. Залучено до участі у цій справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Службу у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради, Службу у справах дітей Вінницької міської ради. Встановлено учасникам процесу такі строки для надання заяв по суті справи: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву; позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив; відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; залученим третім особам строк для подання пояснень щодо позову - не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали, для надання пояснень щодо відзиву - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву. Цією ухвалою також зобов`язано: Службу у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради в місячний строк надати до суду письмовий висновок про доцільність (недоцільність) надання дозволу матері [PERSON] на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька - [PERSON] ; Службу у справах дітей Вінницької міської ради в місячний строк надати до суду письмовий висновок про доцільність (недоцільність) надання дозволу матері на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька - [PERSON] . Вказану ухвалу направлено учасникам процесу для відома та виконання. У підготовче засідання, призначене на 26.09.2025, з`явилися сторони: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . На адресу суду 26.09.2025 від начальника Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради служби надійшов лист №01-10/495 від 25.09.2025 щодо неможливості вказаним органом розгляду питання надання запитуваного судом висновку про доцільність зняття з реєстрації дитини з огляду на відсутність судового рішення або рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини. Також у цьому листі міститься прохання провести підготовче засідання у справі без участі представника вказаного органу. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради, якого належним чином повідомлено про дату і час його проведення, у підготовче засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Позивачка в підготовчому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила їх задоволити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Додатково повідомила, що наразі дитина відвідує садочок в м. Вінниці. Сина взяли туди тимчасово, на три місяці, в порядку виключення, поки мати оформить реєстрацію дитини. Наполягала на ухваленні судового рішення, оскільки відповідач своєю бездіяльністю фактично ухиляється від оформлення реєстрації дитини за адресою її реєстрації. Відповідач повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. Водночас зауважив, що не ухилявся від реєстрації місця проживання дитини за адресою реєстрації його колишньої дружини: [ADDRESS] . На уточнюючі запитання головуючого судді у справі відповідач повідомив, що у нього немає будь-яких відомостей про те, що реєстрація місця проживання його сина, [PERSON] , за адресою проживання його колишньої дружини не відповідатиме інтересам дитини. Наскільки йому відомо, там створені необхідні умови для проживання та розвитку дитини, ніякої загрози життю чи здоров`ю дитини немає. При цьому, суд в підготовчому засіданні переконався, що визнання позову відповідачем є добровільним, відповідач повністю усвідомлює наслідки такої своєї дії, а саме те, що у цьому випадку судом може бути постановлене рішення про задоволення позову. Згідно із положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи наведені положення законодавства, та визнання в підготовчому засіданні позову відповідачем, судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, постановлено, що судове рішення буде проголошене о 16:00 год. 06.10.2025. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно із долученою до позовної заяви копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.05.2021 Вінницьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 25.05.2021 зареєстровано шлюб, актовий запис № 100, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». У подружжя [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.05.2023 Відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1162. Згідно із рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16.10.2024 у справі № 132/2150/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Це рішення набуло законної сили 15.11.2024. З відповіді №1676805 від 18.08.2025 із Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із витягом із реєстру Калинівської територіальної громади №2023/005903958 від 02.08.2023 [PERSON] , [INFO] , з 02.08.2023 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу позивачка разом з сином, [PERSON] , переїхала на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу із реєстру Вінницької територіальної громади №2025/009547845 від 15.07.2025 позивачка [PERSON] з 15.07.2025 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, дитина не зареєстрована у цьому житлі, що є перешкодою оформлення сина позивачки до дошкільного закладу. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача [PERSON] з проханням надати згоду на реєстрацію дитини за місцем її проживання, однак, відповідач ухиляється від письмової відповіді та створює перешкоди у реалізації прав дитини. У квартирі [ADDRESS] створенні належні умови для розвитку, виховання та догляду за дитиною. Доказів протилежного суду не надано. Відповідач в підготовчому засіданні підтвердив ці обставини. Згідно із положеннями ст. ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статей 77, 78, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно із ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частин 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно із ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Пунктами 16, 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пунктом 33 цього Порядку встановлено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини, позивач позбавлена можливості зареєструвати малолітню дитину. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Беручи до уваги пріоритет інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовими актами порядок реєстрації місця проживання дітей віком до 14 років, суд дійшов висновку, що рішення про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дитини. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У матеріалах справи міститься квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №9384-84-03-9250-8278 від 15.07.2025 АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, згідно із якою при зверненні до Вінницького міського суду Вінницької області із цією позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1220 грн., платник: [PERSON] , код платника: 3341806009, отримувач ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA318999980313181206000002856, надавач платіжних послуг отримувача: Казначейство України, призначення платежу: «101; [NUMBER] ;Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) подання позову немайнового характеру. [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 гривень. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, за подання цього позову відповідачці необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (3028 грн. х 0,4). Таким чином, сума переплати складає 8,80 грн. (1220 грн. - 1211,20 грн.). При цьому, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду із клопотанням про повернення цієї суми переплати судового збору. Враховуючи наведене, з огляду на наведені положення законодавства та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору - 605,60 грн., іншу частину судового збору в розмірі 605,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved