Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 487052-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.05.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 487052-КС-002 про надання кредиту, а [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладення договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено Собчуку О.П., через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3385, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16395 процентів за кожен день користування кредитом. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 487052-КС-002 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 487052-КС-002 на загальну суму 4630,00 грн. Отже, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав,у зв`язку з чим станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за Договором № 487052-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 21 710,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13 094,40 грн; суми прострочених платежів за комісією - 616,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача в користь ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 487052-КС-002 про надання кредиту від 15.05.2024 в розмірі 21 710,40 грн, а також судові витрати у справі в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 31.07.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від нього не надходило, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд установив, що 15.05.2024 між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 487052-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 гривень строком на 16 тижнів на умовах сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,16395 % в день (фіксована ставка), сплати комісії за надання кредиту в розмірі1500,00 грн. Кредит наданий на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 04.09.2024. Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало зобов`язання за договором № 487052-КС-002 про надання кредиту, перерахувавши 2024-05-15 08:41 на картковий рахунок [PERSON] ([NUMBER] ) 10 000,00 гривень, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ "ПрофітГід" та випискою по рахунку відкритому в АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] . Звертаючись до суду з цим позовом, ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зазначає, що заборгованість відповідача за Договором № 487052-КС-002 про надання кредиту, станом на 22.06.2025, становить розмірі 21 710,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13 094,40 грн; суми прострочених платежів за комісією - 616,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. На підставі викладеного вище, виходячи з того, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови договору про надання кредиту, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за цим договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості на загальну суму 21 710,40 гривень. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні.

Outcome: approved