Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період із березня 1996 року до [INFO] . Заяву аргументує тим, що з 1996 року вона почала проживати разом із [PERSON] та її дочкою [PERSON] . Вони допомагали один одному у побуті, проводили спільно свята, спільно проживали та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] померла [INFO] і заявниця її поховала за власні кошти. Після смерті [PERSON] постало питання про передачу її дочки [PERSON] до відповідного закладу охорони здоров`я, оскільки остання перебувала на обліку у лікаря-психіатра з приводу психічних розладів і за станом здоров`я потребувала опіки. Оскільки вони фактично були членами сім`ї, тому заявниця наполягла, щоб [PERSON] залишилась проживати з нею, у зв`язку з чим 11.08.2016 рішенням виконкому Ніжинської міської ради [PERSON] було призначено опікуном над недієздатною [PERSON] . Заявниця повністю забезпечувала належні умови проживання [PERSON] до смерті останньої, вирішувала питання лікування, опікувалась закупівлею продуктів. [PERSON] померла [INFO] . Заявниця вважає, що прийняла спадщину після померлої на підставі ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому має право на спадкування за законом у четверту чергу. Інших спадкоємців [PERSON] немає. Проте звернувшись до нотаріуса вона отримала відмову, у зв`язку з відсутністю доказів спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Ухвалою судді 19.08.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявниці адвокат Прокопець С.М. заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи - Ніжинської міської ради Чернігівської області до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши представника заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Рішенням Ніжинського міського суду Чернігівської області від 02.02.2001 у справі №2-207/2001 за заявою [PERSON] про визнання громадянина недієздатним, [PERSON] , 1938 року народження, проживаючу у [ADDRESS] було визнано недієздатною (а.с. 8). Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що [PERSON] згідно рішення виконкому Ніжинської міської ради від 21.07.2000 була піклувальником [PERSON] та її дочки [PERSON] , яка страждала психічним захворюванням. Заявниця постійно проживала з ними за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 19.04.2001 № 217 [PERSON] було призначено опікуном над недієздатною [PERSON] та над її майном (а.с. 12). Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.08.2016 № 217 [PERSON] призначено опікуном над майном недієздатної особи [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] 03.04.2011, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Ніжинське МБТІ» (а.с.6) [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). На день смерті із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , 1973 року народження, та [PERSON] , 1997 року народження (а.с.10). Як вбачається із копії паспорта (у формі книжечки) заявниці [PERSON] , остання зареєстрована за вищевказаною адресою з 25.08.2011, а [PERSON] [INFO] є її сином. Згідно копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Турчин А.М. до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини і про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Проте постановою нотаріуса від 12.07.2024 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] не менше 5 років до відкриття спадшини Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що проживає у будинку [ADDRESS] , знайома із [PERSON] упродовж останніх 15 років, товаришує з нею, періодично гостювала в неї. [PERSON] упродовж усього часу їх знайомства проживає у будинку [ADDRESS] . З нею проживали її чоловіком, син [PERSON] , та [PERSON] , яка страждала на психічну хворобу і потребувала постійного стороннього догляду. Проживали однією сім`єю, [PERSON] доглядала за [PERSON] . Свідок [PERSON] надала показання, що з 1987 року проживає у будинку [ADDRESS] , і її квартира знаходиться у під`їзді на одній площадці з квартирою [ADDRESS] , у якій проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з чоловіком і сином. Після смерті [PERSON] залишились проживати [PERSON] та [PERSON] з чоловіком і сином, а після смерті [PERSON] та чоловіка [PERSON] нині у квартррі проживають [PERSON] з сином. Спочатку з 1996 року вона бачила, що [PERSON] приходила до [PERSON] і допомагала їм в побутових питаннях. Через деякий час почали проживати разом у зазначеній квартирі. У 2000 році [PERSON] померла, а [PERSON] була недієздатною, та за нею догляд здійснювала [PERSON] , проживали однією сім`єю, мали спільний побут і бюджет, робили ремонт у квартирі. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Основною ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхне проживання одінією сім`єю зі спадкодавцем. Отже, визначальним тут є поняття сім`ї. Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, має довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що в судовому засіданні підтверджено тривале спільне проживання заявниці [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, тривале ведення спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах їх сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останньої, проте, суд ураховує, що беззаперечних доказів проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю саме з березня 1996 року матеріали справи не містять, тоді як дослідженими судом доказами підтверджується проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю після смерті [INFO] [PERSON] . Водночас, юридичне значення має факт постійного проживання заявниці із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки згідно ст. 1264 ЦК України визначає право заявниці на спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже вимоги [PERSON] про встановлення юридично факту постійного проживання заявниці із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті спадкодавця слід задовольнити.

Outcome: approved