Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Центр надання адміністративних послуг Хустської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05.06.2014 року був розірваний. Від вказаного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , реєстрація проживання яких здійснена за адресою відповідача, у будинку, що належить його батькам. Після розлучення, батьки відповідача зняли її з дітьми із зареєстрованого місця проживання. Вона має можливість зареєструвати дітей у своїх батьків, однак відповідач ухиляється від надання згоди на таку реєстрацію. На прохання позивачки дати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей, відповідач ігнорує. Посилаючись на викладене просить суд: надати їй дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без згоди батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відзиву на позов відповідач не подавав. У судове засідання позивач не з`явилась, клопотань не заявляла. Відповідач в судове засідання не з`явився, із заявами чи клопотаннями не звертався, жодних відомостей про причини своєї неявки суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку визначеному чинним законодавством, і поштова кореспонденція, яка направлялася на адрес реєстрації його місця проживання вважається врученою. За таких обставин, враховуючи строки розгляду матеріалів справи, з метою забезпечення своєчасного розгляду матеріалів справи та забезпечення права позивача на своєчасне вирішення його позовних вимог, недопущення зловживання учасниками судового процесу їхніми правами з метою затягування розгляду справи по суті, враховуючи відсутність згоди позивача на розгляд справи в заочному порядку, суд приходить до висновку, що неявка відповідача є неповажною, а справу можливо розглянути за відсутності відповідача по справі. Представник третьої особи по справі, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Вбачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05.06.2014 року був розірваний згідно рішення Хустського районного суду (а.с.4, 7). Від вказаного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). Із витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що позивачка та двоє неповнолітніх дітей були зареєстровані за адресою [ADDRESS] (яке є реєстрацією місця проживання відповідача) однак були зняті з реєстрації 12.09.2024 за заявою власника [PERSON] (а.с.8-10). З матеріалів справи вбачається, що позивач виявила намір здійснити реєстрацію місця проживання своїх дітей за своїм місцем проживання [ADDRESS] , однак у знятті їх з місця реєстрації позивачу було відмовлено, оскільки особа не подала усіх необхідних документів для реєстрації чи зняття з місця реєстрації, а саме відсутня згода батька дитини на проведення вказаних дій, що стверджується листом ЦНАП Хустської міської ради (а.с.11, 12). Також позивачка спробувала скористатися послугами порталу «Дія» для вирішення даної ситуації, однак батько відхилив запита на зміну місця проживання (а.с.13). За вимогами п.4 ч.1 ст.2 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі - Закон) декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади. Згідно ч.6 ст. 5 Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності. Відповідно до ч.3 ст. 5 Закону задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Згідно ч.1 ст. 9 Закону у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник). Пунктами 32-33 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 №265 (далі Порядок) передбачено, що у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації малолітніх дітей. Більше того, відповідач ухиляється від будь-яких відповідей стосовно вирішення питання зміни місця реєстрації своїх дітей хоча позивач зверталася до останнього через систему «Дія». Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання дітей за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька підлягають задоволенню. Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45).Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями .соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином суд вважає вказані позовні вимоги позивача доведеними у повному обсязі та такими, які підлягають до задоволення. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved