Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

У травні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому послалось на те, що 05.01.2025 року, будучи клієнтом банку позичальник [PERSON] уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101736085516600, з приводу надання останньому кредиту в розмірі 15000,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 04.01.2028 року), зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно, комісії в розмірі 0,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 26.05.2025 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 18645,84 грн., яка складається з: 14903,14 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3586,20 грн. загальний залишок заборгованості за процентам; 156,50 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. З огляду на викладене у позові банк просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 18645,84 грн. за кредитним договором ABH0CT155101736085516600 від 05.01.2025 року та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник АТ «Акцент-Банк» не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05.01.20255 року між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № ABH0CT155101736085516600 від 05.01.2025 р., згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 75 відсотків на рік. На підтвердження умов кредитування АТ «Акцент-Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «А-Банку», паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», заяву про надання послуги «Швидка готівка», меморіальний ордер від 05.01.2025 року про видачу кредиту в сумі 15000,00 грн. згідно кредитного договору ABH0CT155101736085516600, виписку по кредиту, розрахунок заборгованості. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором ABH0CT155101736085516600 станом на 26.05.2025 року, утворилась заборгованість у розмірі 18645.84 грн., яка складається з: 14903.14 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3586.20 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 156.5 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Приписи частин 1, 3 статті 509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконав в повному обсязі передбачених кредитним договором для неї обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що у свою чергу відповідно до закону та умов договору порушило права АТ «Акцент-Банк». Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та процентами у загальному розмірі 18489,34 грн. Щодо сиягнення з відповідача пені у розмірі 156.5 грн., суд дійшов наступного висновку. За умовами кредитного договору № ABH0CT155101736085516600 від 05.01.2025 сторони передбачили сплату позичальником у випадку порушення зобов`язань із погашення заборгованості пені в розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки (п. 12 заяви про надання послуги «Швидка готівка»). Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за пенею у розмірі 156,50 грн., оскільки така вимога не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Тому позовні вимоги позивача в частині стягненняз відповідача пені у розмірі 156.5 грн. задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог, тобто 2\~402,07 грн. (18645,84/18489,34*2422,40). З огляду на викладене та

Outcome: partial