Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія`Євроінс Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди завданої ДТП. Просила стягнути з страхової компанії матеріальну шкоду у розмірі 75601,34 грн., інфляційні витрати у розмірі 4 712,83 грн., 3% річних в сумі 1220,78 грн., пеня 10679,21 грн., всього 92\~214,16 грн. Просила стягнути з [PERSON] на користь позивача 2600 грн. франшизи та 10000 грн. моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» понесені витрати на правову допомогу 20000 грн. 23 лютого 2024 року о 17 год 30 хв. [PERSON] в порушення п.п.13.1, 2.3б,10.1 Правил дорожнього руху в м.Хмельницькому по проспекту Миру 40, керуючи транспортним засобом Volvo B12B, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним та не врахував дорожньої обстановки, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення із транспортним засобом Audi Q5, д.н.з [NUMBER] під керуванням чоловіка позивачки [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власником автомобіля Audi Q5, д.н.з [NUMBER] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.01.2024 року. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14.03.2024 року у справі №686/6651/24 [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 12 грудня 2023 року між власником транспортного засобу Volvo B12B, д.н.з. [NUMBER] та ПрАТ «СК`Євроінс Україна» було укладено поліс(договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №023003-2311-218380139 щодо забезпеченого транспортного засобу Volvo B12B, д.н.з. [NUMBER] . Позивачка 27.02.2024 року подавала заяву про настання страхового випадку до відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 35\~613,66 грн. Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 2600 грн. Не погодившись з визначеної сумою страхового відшкодування позивачка зверталась до кваліфікованого експерта для оцінки завданого збитку. Так, за висновком №050 від 05.04.2024 року встановлена сума збитку завданого транспортному засобу Audi Q5, д.н.з [NUMBER] 108\~615,42 грн. Враховуючи здійснену виплату страховою компанією з врахуванням франшизи, сума матеріального збитку складає 108615-33\~013,66 грн.=75601,34 грн. Оскільки відповідач надав відмову 23.05.2024 року, щодо перегляду страхового відшкодування позивачем заявлено до стягнення інфляційні відрахування 4712,83 грн., 3% річних 1220,78 грн., пеня 10679,21 грн. за період 23.05.2024 року по 06.12.2024 року. Загальна сума штрафних санкцій 16\~612,82 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі [PERSON] позивачу завдано моральної шкоди, яка плягає у значних душевних стражданнях, емоційному потрясінні та відчутті безсилля через необхідність захищати свої законні права. Позивач вимушена була докладати додаткових зусиль для організації власного життя, здійснення ремонту автомобіля, отримання страхових виплат. Позивачка переживала психологічний дискомфорт, не отримавши належного відшкодування матеріального збитку, що стало підставою звернення з даним позовом в тому числі для відшкодування моральної шкоди, яка оцінена в розмірі 10000 грн. Неможливість досудового врегулювання спору зумовила звернення позивача до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на задоволені. Подав клопотання про уточнення позовних вимог. Позивач просила стягнути з страхової компанії матеріальну шкоду у розмірі 77\~929,38 грн., інфляційні витрати у розмірі 13142,14 грн., 3% річних в сумі 2667,05 грн., пеня 24\~962,81 грн., всього 118701,38 грн. Просила стягнути з [PERSON] на користь позивача 2600 грн. франшизи та 10000 грн. моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» понесені витрати на правову допомогу 20000 грн. та витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 5348,40 грн. Штрафні санкції нараховані за період з 23.05.2024 року по 14.07.2025 року. Відповідача страхова компанія подала письмовий відзив на позов, в якому зазначила про узгоджену суму страхового відшкодування у розмірі 35\~013,66 грн., яка була виплачена позивачу у встановленому порядку за вирахуванням франшизи. Вина відповідача відсутня. Заявлені витрати неспівмірні. Просили відмовити у задоволені позову. [PERSON] повідомлявся про час та дату судового засідання в установленому порядку, проте не з`явився та не забезпечив явки представника.Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. За клопотанням позивача проведено судову експертизу, експерти попереджені про кримінальну відповідальність, за результатами якої виготовлено висновок експерта №СЕ-19/123-25/7356-АВ. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Audi Q5, д.н.з [NUMBER] становить 110943,04 грн. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково. 23 лютого 2024 року о 17 год 30 хв. [PERSON] в порушення п.п.13.1, 2.3б,10.1 Правил дорожнього руху в м.Хмельницькому по проспекту Миру 40, керуючи транспортним засобом Volvo B12B, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним та не врахував дорожньої обстановки, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення із транспортним засобом Audi Q5, д.н.з [NUMBER] під керуванням чоловіка позивачки [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власником автомобіля Audi Q5, д.н.з [NUMBER] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.01.2024 року. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14.03.2024 року у справі №686/6651/24 [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 12 грудня 2023 року між власником транспортного засобу Volvo B12B, д.н.з. [NUMBER] та ПрАТ «СК`Євроінс Україна» було укладено поліс(договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №023003-2311-218380139 щодо забезпеченого транспортного засобу Volvo B12B, д.н.з. [NUMBER] . Позивачка 27.02.2024 року подавала заяву про настання страхового випадку до відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 35\~613,66 грн. Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 2600 грн. Не погодившись з визначеної сумою страхового відшкодування позивачка зверталась до кваліфікованого експерта для оцінки завданого збитку. Так, за висновком №050 від 05.04.2024 року встановлена сума збитку завданого транспортному засобу Audi Q5, д.н.з [NUMBER] 108\~615,42 грн. За клопотанням позивача проведено судову експертизу під час розгляду справи, за результатами якої виготовлено висновок експерта №СЕ-19/123-25/7356-АВ. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Audi Q5, д.н.з [NUMBER] становить 110943,04 грн. Враховуючи викладене, уточнено позовні вимоги та заявлено до стягнення матеріальну шкоду у розмірі 77\~929,38 грн., інфляційні витрати у розмірі 13142,14 грн., 3% річних в сумі 2667,05 грн., пеня 24\~962,81 грн., всього 118701,38 грн. Просила стягнути з [PERSON] на користь позивача 2600 грн. франшизи та 10000 грн. моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» понесені витрати на правову допомогу 20000 грн. та витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 5348,40 грн. Штрафні санкції нараховані за період з 23.05.2024 року по 14.07.2025 року. Оскільки відповідач надав відмову 23.05.2024 року, щодо перегляду страхового відшкодування , заявлено штрафні санкції з 23.05.2024 року. Період з якого здійснюють нарахування з 23.05.2024 року по 14.07.2025 року. 1.Розрахунок інфляційних витрат : [Період прострочення №1]: 23.05.2024 - 14.07.2025. [Сума заборгованості] = 77929.38 грн. [Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: черв. 2024 = 102.2, лип. 2024 = 100.0, серп. 2024 = 100.6, вер. 2024 = 101.5, жовт. 2024 = 101.8, лист. 2024 = 101.9, груд. 2024 = 101.4, січ. 2025 = 101.2, лют. 2025 = 100.8, бер. 2025 = 101.5, квіт. 2025 = 100.7, трав. 2025 = 101.3, черв. 2025 = 100.8; [Сукупний індекс інфляції] = 102.2:100 (черв. 2024) * 100.0:100 (лип. 2024) * 100.6:100 (серп. 2024) * 101.5:100 (вер. 2024) * 101.8:100 (жовт. 2024) * 101.9:100 (лист. 2024) * 101.4:100 (груд. 2024) * 101.2:100 (січ. 2025)* 100.8:100 (лют. 2025)* 101.5:100 (бер. 2025) * 100.7:100 (квіт. 2025) * 101.3:100 (трав. 2025) * 100.8:100 (черв. 2025) = 1.16864168. [Інфляційне нарахування] = 77929.38 * 1.16864168 -77929.38 = 13142.14 грн. 2.Розрахунок 3 % річних (ст. 625 ЦКУ): [Період прострочення №1]: 23.05.2024 - 14.07.2025. [Сума заборгованості] = 77929.38 грн. [Кількість днів прострочення] =417. [Сума санкції] = 77929.38*3/100/366*223 + 77929.38*3/100/365*194 = 2667.05 грн. 3.Розрахунок пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ: [Період прострочення №1]: 23.05.2024 - 14.07.2025. [Сума заборгованості] = 77929.38 грн. [Пеня] = (77929.38 *2 *13.5 * 22)/(366* 100) + (77929.38 * 2 *13.0 * 182)/(366* 100) + (77929.38 *2 *13.5 * 21)/(366* 100)+ (77929.38 * 2 *13.5 * 21)/(365* 100) + (77929.38 * 2 *14.5 * 42)/(365* 100) + (77929.38 * 2 *15.5 * 130)/(365* 100) = 24962.81 грн. Загальна сума штрафних санкцій становить: 40 772,00 грн. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~ст. 5 ЦПК України\~застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. За змістом\~частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Відповідно до\~частини першої статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причиновий зв`язок та є вина зазначеної особи. За вимогами Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) статті 3 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей. Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20,\~\~зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16). \~Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті\~22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті\~988, статей\~1166,\~1187,\~1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди страховиком межах ліміту відповідальностію Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 11 грудня розглянув справу\~№761/6406/16-ц\~та встановив, що у разі прострочення страхової виплати зі страхової компанії стягується, окрім самої виплати, 3% річних за весь період прострочення, а також пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ\~від 1 березня 2013 року №4\~«Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття\~526, частина друга\~статті\~625 ЦК України). Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Обгрунтованість та підставність заявленої майнової шкоди підтверджена висновком експерта, здійсненим на замовлення позивача в процесі розгляду справи в порядку передбаченому ст.106 ЦПК, який не спростований відповідачами у справі. В той же час понесені витрати на здійснення експертного дослідження не доведені суду належними та допустимими доказами, тому не підлягає відшкодуванню. Розмір майнової шкоди підлягає стягненню з відповідачів у заявленому розмірі разом із штрафними санкціями:інфляційними, 3% річних, крім пені, відповідно 77\~929,38 грн.-матеріальної шкоди, інфляційних втрат у розмірі 13\~142,14 грн., 3% річних в сумі 2667,05 грн., всього 93\~738,57 грн. Законодавчо чи письмовою домовленістю між сторонами не обумовлено можливість стягнення неустойки з відповідачів по справі(ст.551 ЦК). Оцінюючи завдану моральну шкоду, суд бере до уваги складнощі та незручності, що виникли у позивача внаслідок необхідності проведення ремонту автомобіля, докладення зусиль для організації життя, обмеження у використанні автомобіля, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частинні відшкодування моральної шкоди з [PERSON] у розмірі 3000 грн. Позивач був вимушеній докладати додаткових зусиль до нормалізації та повернення до звичайного життя, шляхом звернення до страхової компанії, здійснення дій по відновленню транспортного засобу. Сам по собі факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача. Витрати на правову допомогу підтверджені участю представника позивача в судових засіданнях безпосередньо та зібраними у справі доказами, підлягають відшкодуванню страховою компанією, в порядку ст.137 ЦПК, зважаючи на здійснену заяву відповідача, складність справи та здійснену роботу адвокатом позивача; складають відповідно 10000 грн. Судовий збір підлягає відшкодування відповідачами в порядку передбаченому ст.141 ЦПК. Витрати щодо проведення експертизи не підлягають відшкодуванню, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141,142, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд ,

Outcome: approved