Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

До Ковпаківського районного суду м. Суми за підсудністю надійшла вищезазначена справа. Позивач звернулася до суду з вказаним цивільним позовом, та вимоги мотивує тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2019 року у справі № 592/8280/19 стягнуто з [PERSON] на користь позивача, [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 1 500,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 29.05.2019. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її забезпеченні. Малолітня [PERSON] а [PERSON] \~є дитиною з інвалідністю. Інвалідність пов`язана з генетичним орфанним захворюванням «Фенілкетонурія», яке призводить до стійких порушень функцій організму, спричинено самим захворюванням, обмежує життєдіяльність та потребує пожиттєвої специфічної обов`язкової терапії. Крім основного діагнозу дитина має супутні захворювання, такі як невроз нав`язливих рухів; міопія середнього ступеня, складний міопічний астегматизм обох очей; диспластична кардіопатія; гострий синусит верхньощелепних пазух; функціональна диспепсія вегетативна дисфункція, астено-невротичний синдром; дефіцит маси тіла; плосковальгусні стопи; скаліоз. Окрім цього, [PERSON] надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфлікту. Позивач зазначає, що кожного місяця за основним діагнозом фенілкетонурія на спеціальне харчування для дитини йде близько 20 000 грн. За супутніми захворюваннями дитина потребує лікування: лінзи, заняття з психологом, масажі, лікувальні процедури різного характеру. Також за індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю передбачено постійне лікування для підтримання організму. Окрім фізичного здоров`я, їй потрібна купівля технічних пристроїв для онлайн навчання, одягу. Дитина потребує розвитку в секціях та гуртках. Позивач зазначає, що не має змоги забезпечити дитину всім необхідним, так як не працює, здійснює за нею догляд, як за дитиною з інвалідністю. Всі її доходи - це соціальні виплати на дитину [PERSON] , які складають 3 250 грн місяць. [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Тому, існує об`єктивна потреба в аліментах в більшому розмірі, ніж 1 500 грн; позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача [PERSON] : з твердої грошової суми в 1 500 грн на 1/2 частку з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які стягувати з дати подання позову до суду. Ухвалою суду від 24.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. В судовому засіданні 12.09.2025 року позивач [PERSON] підтримала позов, просила стягувати аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. У своїй заяві від 01.10.2025 року [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву чи будь-яких пояснень з приводу позовних вимог не надав. Суд, заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 08.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.2012 року, виданим ВДРАЦС СМУЮ у Сумській області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають спільного повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Після розірвання шлюбу у сторін ще народилась дитина: донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області 08.05.2019 року (а.с.10). Під час реєстрації народження доньки батько [PERSON] визнав своє батьківство відповідно до вимог ст. 126 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00051072008 від 07.05.2025 року (а.с.11). На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2019 року у справі № 592/8280/19 з [PERSON] на користь позивача, [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 1500,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 29.05.2019 (а.с.14-15,16). Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її забезпеченні. Малолітня [PERSON] \~є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.17). Інвалідність пов`язана з генетичним орфанним захворюванням «Фенілкетонурія», яке призводить до стійких порушень функцій організму, спричинено самим захворюванням, обмежує життєдіяльність та потребує пожиттєвої специфічної обов`язкової терапії. Крім основного діагнозу дитина має супутні захворювання, такі як невроз нав`язливих рухів; міопія середнього ступеня, складний міопічний астегматизм обох очей; диспластична кардіопатія; гострий синусит верхньощелепних пазух; функціональна диспепсія вегетативна дисфункція, астено-невротичний синдром; дефіцит маси тіла; плосковальгусні стопи; скаліоз (а.с.19-22,34). Окрім цього, [PERSON] надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфлікту (а.с.25). Позивач зазначає, що кожного місяця за основним діагнозом фенілкетонурія на спеціальне харчування для дитини йде близько 20 000 грн (а.с.26-33). За супутніми захворюваннями дитина потребує лікування: лінзи, заняття з психологом, масажі, лікувальні процедури різного характеру. Також за індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю передбачено постійне лікування для підтримання організму (а.с.23-24). Окрім фізичного здоров`я, їй потрібна купівля технічних пристроїв для онлайн навчання, одягу. Дитина потребує розвитку в секціях та гуртках. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною з інвалідністю. Її доходи - це соціальні виплати на дитину [PERSON] , які складають 3 250 грн місяць (а.с.35). [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальних громад (а.с.6,12). Відповідач є працездатною особою, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей. Доказів того, що за станом здоров`я чи матеріального становища [PERSON] не може брати участі в утриманні дитини, щодо наявності у нього інших утриманців, або інших обставин, що мають істотне значення суду представлено не було. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. В постанові Верховного суду України від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13 зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, з огляду на обставини, викладені вище, отримувач аліментів має можливість подати заяву до суду про перегляд їх розміру. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до\~ч. 2\~ст. 182 СК України. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, особливості стану здоров`я дитини, яка потребує особливого догляду і харчування у зв`язку з інвалідністю, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п.3 ч.1ст.5Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин, позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення судового збору з відповідача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: partial