Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] у липні 2025 року звернулася із позовною заявою до Таращанського районного суду Київської області про розірвання шлюбу зареєстрованого із громадянином Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] у жовтні 2020 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Від шлюбу подружжя дітей не має. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.08.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.10.2020 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального межрігонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 1038). Від шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно зі ст. 60 зазначеного вище Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2019 в справі № 553/703/18 (провадження № 617956св19) зроблено висновок по застосуванню статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» та вказано, що «якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином». Таким чином, подружжя є громадянами різних держав: позивач - громадянка України, відповідач - громадянин Федеративної Республіки Нігерія. Водночас, відповідно до положень Закону України «Про міжнародне приватне право», оскільки сторони спільно мешкали на території України, де і уклали шлюб, станом на день розірвання шлюбу позивачка є громадянкою України, проживає на її території, справа про розірвання вказаного шлюбу між сторонами має здійснюватися за законодавством України. До того ж під час перевірки матеріалів справи до відкриття у ній провадження судом була отримана інформація, що за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" [PERSON] , [INFO] , до 10.08.2023 мав зареєстроване місце проживання в Дарницькому районі м. Києва, а саме за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved