Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №9635897672 від 04.07.2022р. станом на 12.05.2025р. у сумі 77499,91 грн, в т.ч.: борг по тілу кредиту 48037,71 грн, борг по річних процентах 3410,56 грн, борг по щомісячних процентах 26051,64 грн, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами вказаного кредитного договору банк шляхом безготівкового перерахування надав позичальнику обумовлену суму кредитних коштів, виконавши свої зобов`язання. Однак, позичальником умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти своєчасно не повернуті, неодноразові телефонні повідомлення банку про наявність кредитної заборгованості та необхідність її погашення проігноровані. У зв`язку з цим, вищевказану заборгованість за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у судовому порядку. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 21 серпня 2025 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.1, 4 прохальної частини позову просив розглядати справу саме в такому порядку та без його участі, а приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 27 серпня 2025 року було надіслано за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причин повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), однак той у встановлений строк відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (свобода договору). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України). За приписами ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»). Умови договорів приєднання розробляються кредитодавцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим кредитодавець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). За приписами ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства). Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2022 року [PERSON] подала заяву-анкету на отримання послуг в АТ «ТАСКОМБАНК» (ідентифікаційний код: 09806443). 04 липня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір (індивідуальна частина) №9635897672, за умовами якого банк зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, позичальник повинен повернути кредит та сплатити проценти за його користування, встановлених договором (п.1.1); кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 48251,98 грн; строк кредиту 42 місяці; кредит надається безготівковим шляхом протягом 3-х робочих днів від дня укладення договору на рахунок позичальника в АТ «ТАСКОМБАНК» та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок; процентна ставки фіксована; початковий процент 10% від суми кредиту (4072 грн); щомісячні проценти 3,50% від суми кредиту (згідно з графіком платежів); річні проценти 10,99% від суми боргу за договором (згідно з графіком платежів) (п.1.2); позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених у графіку платежів відповідно до додатку 1 (п.1.3); підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач [PERSON] 40720 грн (переказ коштів на погашення заборгованості по КД3635775352 від 10.12.2021р. за рахунок кредитних коштів згідно КД9635897672 від 04.07.2022р.), отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» 800 грн (страховий платіж), отримувач ТОВ «ЦФР» 200 грн (оплата за електронний ключ доступу до додатку), отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» 2000, 98 грн (страховий платіж), отримувач ТОВ «ЦФР» 459 грн (оплата за електронний ключ доступу до додатку) (п.1.5); у випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань позичальник сплачує штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожний факт виникнення прострочки згідно графіку платежів (п.3.2); всі інші кредитного договору зазначені в Умовах отримання кредитів АТ «ТАСКОМБАНК» по продукту «Споживчий кредит від КредитМаркет» (публічна частина) редакція від 21.06.2022р., які розміщені в мережі Інтернет на веб-сайті www.tascombank.com.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору і до яких приєднується, підписавши договір (п.3.8); цей договір, Умови отримання кредитів АТ «ТАСКОМБАНК» по продукту «Споживчий кредит від КредитМаркет» (публічна частина) редакція від 21.06.2022р. складають єдиний кредитний договір (п.3.9). Аналогічна за змістом інформація щодо умов кредитування наведена й у Паспорті кредиту «Споживчий кредит від КредитМаркет» в АТ «ТАСКОМБАНК» № [NUMBER] , який підписаний сторонами 04.07.2022р. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він у силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ТАСКОМБАНК» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] обумовлену суму кредитних коштів, тоді як позичальник свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту та проценти за його користування у відповідності до умов договору та графіку платежів нею сплачувалися несвоєчасно, що підтверджується випискою по особовому рахунку, яка є належним і допустимим доказом у справі та не оспорюється відповідачем. Згідно зробленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] перед АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором №9635897672 від 04.07.2022р. станом на 12.05.2025р. складає 77499,91 грн, з яких: 48037,71 грн борг по тілу кредиту, 3410,56 грн борг по процентах, 26051,64 грн борг по щомісячних процентах, 0,00 грн борг по пенях та штрафах, що не спростовано відповідачем, зокрема й шляхом надання інших своїх контрозрахунків. Відповідно до\~ч.4\~ст.16\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у\~разі затримання\~споживачем сплати\~частини споживчого\~кредиту та/або\~процентів щонайменше\~на один\~календарний місяць,\~а за\~споживчим кредитом,\~забезпеченим іпотекою,\~та за\~споживчим кредитом\~на придбання\~житла -\~щонайменше на\~три календарні\~місяці кредитодавець\~має право\~вимагати повернення\~споживчого кредиту,\~строк виплати\~якого ще\~не настав,\~в повному\~обсязі,\~якщо таке\~право передбачене\~договором про\~споживчий кредит. Кредитодавець\~зобов`язаний у\~письмовій формі\~повідомити споживача\~про таку\~затримку із\~зазначенням дій,\~необхідних для\~усунення порушення,\~та строку,\~протягом якого\~вони мають\~бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Даний позов АТ «ТАСКОМБАНК» скеровано до суду 20.08.2025р., тобто пред`явлено вимогу про дострокове погашення кредиту та процентів, термін повернення яких мав настати 04.01.2026р. (42 місяці згідно п.1.2 договору). Водночас АТ «ТАСКОМБАНК» 20.06.2025р. направило [PERSON] повідомлення-вимогу, в якому поінформувало позичальника про розмір наявної кредитної заборгованості та необхідність її дострокового погашення протягом 30 календарних днів, яке відповідачем проігнороване й порушення зобов`язання не усунуте. При цьому, обраний кредитодавцем спосіб комунікації з боржником відповідає умовам п.3.12 кредитного договору, що відповідачем не спростовано та свідчить про дотримання позивачем приписів ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування». Натомість [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог кредитодавця, зокрема й щодо укладення кредитного договору та отримання кредиту, а відсутність у неї коштів не може бути підставою для звільнення її від погашення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про дострокове стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved