Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 979959 від 20.08.2020 року в розмірі 16400 грн. та судові витрати у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 979959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.2 договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума виданого кредиту- 5000,00 гривень. Дата надання кредиту - 20.08.2020 року. Строк кредиту - 30 днів. Цільове призначення - на споживчі потреби. Стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 21.03.2025 року загальний розмір заборгованості за договором становить 16400,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 2850,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8550,00 грн. 28.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №979959 від 20.08.2020 року укладеним з [PERSON] 28.04.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступив право вимоги за договором №979959 від 20.08.2020 року ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Ухвалою суду від 16.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, що судом ухвалено про заочний розгляд справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 20.08.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 979959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який укладено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.2 договору, товариство надало відповідачу грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно умов договору сума виданого кредиту - 5000,00 гривень, дата надання кредиту - 20.08.2020 року, строк кредиту - 30 днів, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Відповідно до п. 7.4 договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 3,75% від суми кредиту, що становить 750,00 гривень, на 4-й день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 1,1% від суми кредиту, що становить 187,50 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен факт такого порушення, тобто за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно п. 7.5 договору, штрафні санкції за Договором нараховується в момент сплати. Сума нарахованих штрафних санкцій за Договором не може перевищувати 50% від суми загальної вартості позики (кредиту), що складається із загального розміру виданої позики (кредиту) та загальних витрат за цим Договором, та становить: 2 500,00 грн. Таким чином, відповідач уклав Договір № 979959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.08.2020 року з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5000 грн. Згідно довідки ТОВ «Лінеура Україна», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20-08-2020 року 22:16:04 на суму 5000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 64021344. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 28.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором №979959 від 20.08.2020 року, укладеним з [PERSON] 28.04.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступив право вимоги за договором №979959 від 20.08.2020 року ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно письмових доказів, наданих позивачем, розмір заборгованості [PERSON] за договором №979959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.08.2020 року становить 16400,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5000,00 грн., заборгованості за відсотками - 2850,00 грн., простроченої заборгованості за процентами - 8550,00 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2, 4\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до\~ ТОВ «ФК АЙКОНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором\~ про надання коштів на умовах споживчого кредиту № №979959 від 20.08.2020 року. Відповідачем [PERSON] розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 979959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.08.2020 року в розмірі 16400 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 3\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. представник позивача надав суду:\~\~договір про надання правничої допомоги № 16/06/2025 від 16.06.2025 року, укладений між ТОВ «ФК АЙКОНС» та адвокатом Пархомчук С.В.; акт про отримання правничої допомоги від 24.07.2025 року з детальним описом робіт, виконаних на підставі договору правничої допомоги, в якому зазначена послуга, яка надається, кількість годин та вартість. Згідно акту на підтвердження факту надання правничої допомоги, витрати складаються: зустріч та консультація 1 год. 2000 грн., складання та подання до суду позовної заяви 2,5 год. 5000 грн., інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів 1,5 год.- 3000 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції-500 грн. Платіжною інструкцією підтверджено перерахування коштів в сумі 10500 грн. за правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги від 16.06.2025 року, отримувач [PERSON] , платник ТОВ «ФК АЙКОНС». Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідач по справі не надав суду заперечення щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 10500 грн., вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 16400 грн., а також судові витрати, з яких 2422,40 грн. - сплачений позивачем судовий збір та 10500 грн. - витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved