Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за Договором №3040202 про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредитуу розмірі 40 820 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~684 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 4\~000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Договір №3040202 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав позику у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 360 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому, 26.07.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» передала право вимоги за Договором №3040202\~від 08.07.2022\~року ТОВ «Ум Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі Договором факторингу №27072023 від 26.07.2023 року. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» є новим кредитором та отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, умови якого відповідач належним чином не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі. 30 квітня 2024 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.04.2024 року у зв`язку з відрахуванням 29 березня 2024 року судді [PERSON] зі штату Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області через звільнення у відставку з посади судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (наказ №47-к від 29.03.2024 року), у провадження судді Попова В.В. надійшла дана цивільна справа за зазначеним вище позовом. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року задоволено клопотання ТОВ «УМ Факторинг», витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку за карткою № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) виписку розширену із зазначенням контрагента за період з 08 липня 2022 року по 11 липня 2022 року включно. Витребувано від Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» (ЄДРПОУ 44103264) інформацію щодо повного номеру картки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, у разі неявки відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 08.07.2022 року ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Договір №3040202 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 360 днів, зі сплатою 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка 1,49% в день та застосовується на умовах визначених п.1.4.2 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою становить 40\~820 грн. 00 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 40\~073 грн. 75 коп. Відповідно до п. 2.1.Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А185. Відповідно до витребуваної інформації від АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . З наданої виписки АТ КБ «ПриватБанк» убачається, що 08.07.2022 року відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5\~000 грн. 00 коп. на банківську карту № [NUMBER] . Однак, у виписці не зазначено надавача коштів, який здійснив переказ на картку у розмірі 5 000,00 грн. та призначення цього переказу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Положеннями ст. 6 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції\~суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено Договір факторингу №27072023 та підписано реєстр прав вимог. Згідно п. 2.1. Договору факторингу №27072023, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п.4.1 Договору факторингу №27072023 право вимоги переходить від клієнта до фактора після підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідності додатку та виконання фактором умов п.3.1.2, 3.1.3 цього договору. З витягу із Реєстру прав вимог №1 від 26.07.2023 року вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3040202 від 08.07.2022 року. Відповідно\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно до\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Згідно зі\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт виконання позикодавцем у повному обсязі зобов`язань, згідно умов укладеного договору. Разом з тим, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 40 820 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 35 820 грн. 00 коп. заборгованість по процентам за 360 днів. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надав, розрахунок заборгованості не спростував. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. 00 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved