Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 11 квітня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява від Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс 2» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 43558,17 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОК «Дом Плюс 2» є балансоутримувачем житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . 30.03.2020 на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс вказаний житловий будинок передано від ТОВ «Західна будівельна інвестиційна група» на баланс Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс 2». 07.07.2020 між Обслуговуючим кооперативом «Дом Плюс 2» та [PERSON] власником квартири [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з управління будинком. Відповідно до умов вказаного договору кооператив забезпечує утримання будинку, включаючи прибирання, технічне обслуговування, ремонт та інші послуги, а власник зобов`язується своєчасно сплачувати внески та дотримуватися правил співжиття. Відповідач користується житлово-комунальними послугами, що надаються ОК «Дом Плюс 2», проте не виконує свої зобов`язання по їх оплаті, внаслідок чого станом на 28.02.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 43558,17 грн. З метою захисту порушеного права позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ОК «Дом Плюс 2» заборгованість в розмірі 43558,17 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. судового збору та 8300 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 18 квітня 2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області позов був залишений без руху для усунення виявлених недоліків. В подальшому до суду надійшла заява про усунення недоліків. 21 травня 2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 липня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач зазначає, що з 24.02.2022 року не проживав у квартирі та не користувався приміщенням, не отримував жодних комунальних чи додаткових послуг, зокрема з вивезення побутових відходів, консьєрж-сервісу, електроенергії та води тощо. У зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позову. 25 липня 2025 року представник позивача Шишлюк В.Р., надіслала до суду відповідь на відзив. Відповідно до вказаної відповіді представник просить суд задовольнити позовну заяву ОК «Дом Плюс 2» до [PERSON] .?у повному обсязі відповідно до вимог, викладених у прохальній частині позову.?? ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.? Так з матеріалів справи встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано Обслуговуючий кооператив «Дом Плюс 2», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань?42912884. ОК «Дом Плюс 2» є балансоутримувачем житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . 30.03.2020 на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс вказаний житловий будинок передано від ТОВ «Західна будівельна інвестиційна група» на баланс Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс 2». 07.07.2020 між Обслуговуючим кооперативом «Дом Плюс 2» та [PERSON] власником квартири [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з управління будинком. Відповідно до умов вказаного договору кооператив забезпечує утримання будинку, включаючи прибирання, технічне обслуговування, ремонт та інші послуги, а власник зобов`язується своєчасно сплачувати внески та дотримуватися правил співжиття. Відповідач, є власником квартири [ADDRESS] , користується житлово-комунальними послугами, що надаються Обслуговуючим кооперативом «Дом Плюс 2», проте не виконує свої зобов`язання по їх оплаті, в наслідок чого станом на 28.02.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 43558,17 грн. Також судом встановлено, що розрахунки заборгованості виконано на підставі затверджених розмірів внесків на утримання будинку та прибудинкової території, загальна сума боргу відповідача перед ОК складає 43558,17 грн., що відповідає наявним у матеріалах справи розрахункам. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно положень?ст. 322 Цивільного кодексу України?(далі?ЦК України), власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст.10 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст.66ЖКУкраїни передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до?статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно?ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1.?ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України?Про житлово-комунальні послуги. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України?Про житлово-комунальні послуги). Згідно зі статтею 5 Закону України?Про житлово-комунальні послуги, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України?Про житлово-комунальні послуги?передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених?Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.?Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Верховний Суд від у Постанові від 02.04.2020 року по справі № 757/29813/17-ц вказав, що не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє його, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Положеннями?статті 625 ЦК України?врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так відповідно до зазначеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Право на позов про стягнення коштів на підставі?статті 625 ЦК України?виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Згідно?ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє його, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Позивач надавав послуги відповідачу з управління будинком та прибудинковою територією за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розрахунком належних до стягнення платежів, який здійснено відповідно до періоду надання послуг. Таким чином, з моменту набуття права власності на квартиру [ADDRESS] , відповідач отримує від позивача комунальні послуги, та фактично споживає їх, жодних скарг чи претензій щодо ненадання житлово-комунальних послуг або надання таких послуг неналежної якості відповідач не надавав. З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 43558,17 гривень. VI. Щодо судового збору та інших судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції №556 від 31.03.2025 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Позивач пред`явив вимогу про стягнення 8300 гривень відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачем надано наступні документи: додаткову угоду №25/1-2 до договору про надання правової допомоги №17-К/19 від 01.10.2019 року. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 4?статті 137 ЦПК України?розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved