Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

29.07.2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра від Новокодацького районного суду міста Дніпра за підсудністю надійшла вищезазначена справа, в якій позивач просить суд: - Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 43297 (сорок три тисячі двісті дев`яносто сім ) грн 83 коп. - Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) витрати зі сплати судового збору у сумі 2422. (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилається на те, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] 23.11.2016 укладено кредитний договір № 200738509101 Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в результаті чого станом на 04.02.2025 утворилась заборгованість\~43297,83грн.,\~з яких:\~27955,13\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом; 15342,7 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 1-7). Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 6). [PERSON] в судове засідання не з`явився. 01.10.2025 подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 80). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 23.05.2025 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра справу передано за підсудністю до Самарського районного суду міста Дніпра (а.с. 66). 29.07.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 70). 15.08.2025 ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Гаркуші В.В. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 71). 28.08.2025 від відповідача надійшла заява про видачу справи для ознайомлення (а.с. 75); 28.08.2025 від відповідача надійшла заява про перенесення дати розгляду справи (а.с. 76); 01.10.2025 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 80) Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 23.11.2016 року відповідач [PERSON] підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив, що дає свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Відповідно до заяви № 200738509101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.11.2016 року банк відкриває на ім`я позичальника поточний рахунок у гривнях та надає кредитну картку, сума кредитного ліміту становить 12600,00 грн. (а.с. 11). Відповідно до\~заяви №\~200738509101\~на приєднання\~до договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб від\~23.11.2016\~року банк\~надає позичальнику\~суму кредиту,\~яка становить\~12600,00\~грн.\~на карту\~№ [NUMBER] .\~Платіжна дата\~20\~число місяця.\~Строк дії\~кредитного договору,\~процентна ставка\~за користування\~кредитним лімітом,\~розмір мінімального\~платежу встановлюються\~відповідно до\~умов ДКБО\~в залежності\~від типу\~кредитної карти.\~Підписанням заяви\~відповідач підтвердив,\~що ним\~отримана у\~непошкодженому стані\~платіжна карта\~і ПІН,\~з правилами\~користування платіжною\~картою ознайомлений\~та зобов`язується\~їх дотримуватись(а.с.\~11). Факт отримання кредитних коштів відповідачем та користування ними підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту до договору № 200738509101 від 23.11.2016, згідно з якою кредитний ліміт 23.11.2016 12600,00 грн, 15.02.2018 25200,00 грн, 21.06.2018 30200,00 грн, 18.09.2018 25200,00 грн, 11.09.2020 28700,00 грн та випискою по особовому рахунку клієнта за період часу з 23.11.2016 року по 04.02.2025 року (а.с. 32, 39-50). Згідно з детальним розрахунком заборгованості, станом на 04.02.2025 відповідач має непогашену заборгованість перед банком (позивачем) за кредитним договором № 200738509101 від 23.11.2016 в розмірі 43297,83 грн., з яких: 27955,13 грн. - заборгованість за кредитом; 15342,70 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн.- заборгованість за комісією. (а.с. 33-38). Письмова вимога (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» відповідачу [PERSON] за вищезазначеними кредитними договорами направлялась за вих. №КНО-44.2.2/80 від 04.02.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою. Однак відповідачем вказана вимога проігнорована (а.с. 27). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати заборгованості, відповідно до кредитного договору від 23.11.2016 № 200738509101 у сумі 43297,83 грн. ІV. Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. В силу ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст.ст. 509, 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право фізичних або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зіст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно п. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1ст.\~1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за кредитним договором № 200738509101 від 23.11.2016 в розмірі 43297,83 грн., з яких: 27955,13 грн. - заборгованість за кредитом; 15342,70 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн.- заборгованість за комісією. При цьому, відповідно до частини 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у банку виникло право вимагати повернення грошових коштів та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин та приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved