Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

28.05.2024 через систему «Електронний суд» позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС»), в інтересах якого діє уповноважений представник Поляков О.В., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 00-9669345 від 12.03.2024 у розмірі 40062,75 гривень, яка складається із 7150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 32912,75 гривень - заборгованість за відсотками, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ», первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] укладено Кредитним договором № 00-9669345 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідно до договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало відповідачу кредит у розмірі 7150,00 гривень. Відповідно до умов якого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту 650,00 гривень, решта 6500,00 гривень переховується на платіжну картку позичальника № [NUMBER] . Відповідач зобов`язувався одержати та повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма його істотними умовами. Строк повернення грошових коштів за договором настав, однак відповідач не повертає кредит, не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Сума заборгованості відповідача становить 40062,75 гривень, яка складається із 7150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 32912,75 гривень - заборгованість за відсотками. 25.11.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем було укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9669345 від 12.03.2024. Відповідач не погашає заборгованість, чим порушуються права та інтереси позивача. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. За клопотанням представника позивача витребувано докази. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» не з`явився, в позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом відправлення повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, та через оголошення на офіційному сайті «Судової влади», про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не направляв. За змістом частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене вище, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач [PERSON] правом на подачу відзиву не скористався. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23.05.2023 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено електронний Договір кредитної лінії № 00-9669345 (далі, - Кредитний договір). Кредитний договір укладено на підставі прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) ТОВ «МАКС КРЕДИТ», яка розміщена в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАКС КРЕДИТ», шляхом оформлення заяви на укладання кредитного договору та на підставі Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового Кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ». Кредитний договір підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (08587), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , вказаному при його ідентифікації на сайті. Згідно умов Кредитного договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, сума кредитного ліміту 6500,00 грн, строк кредитування 360 днів, дата повернення кредиту 07.03.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом в рекомендовану дату оплати - 06.04.2024 протягом дії кредитної лінії та на кожний 25 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,73 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати та застосовується не більше перших 25 днів користування кредитом. Стандартна процентна ставка, яка складає 2,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 650,00 гривень (а.с. 17-26 - Кредитний договір, а.с. 27-36 - Правила, а.с. 37-40 - Паспорт споживчого кредиту, а.с. 41 - довідка про ідентифікацію). Відповідно до положень пункту 1.1 Кредитного договору відповідач зобов`язувався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 12.03.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» через ТОВ «ПЛАТЕДЖІ ОНЛАЙН» на виконання умов Кредитного договору здійснено переказ коштів у сумі 6500,00 грн, картка отримувача: [NUMBER](а.с. 42-48- підтвердження з додатком). Інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджено, що на ім`я [PERSON] було емітовано карту [NUMBER] ,номер телефону [NUMBER] у період з 12.03.2024 по 17.03.2024 був фінансовим номером за данною картою, 12.03.2024 на дану карту був зарахований переказ коштів у сумі 6500,00 грн (а.с. 117 - інформація, а.с. 118 - виписка по рахунку). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію») . Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). 25.11.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9669345 від 12.03.2024 у розмірі 40062,75 гривень, яка складається із 7150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 32912,75 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 59-73, 132-134 - Договір факторингу з додатками). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом ні на рахунок первісного кредитора, ні на позивачаТОВ «ФК «ЕЙС», до якого перейшло право вимоги, чим порушуються права та інтереси позивача. Відповідно до розрахунку про стан заборгованості, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 00-9669345 від 12.03.2024 складає 40062,75 гривень, яка складається із 7150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 32912,75 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 55-58). Оцінюючи докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 00-9669345 від 12.03.2024 у загальному розмірі 40062,75 грвень. Відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних заперечень щодо позовних вимог позивача, а також доказів на спростування доводів позивача щодо нарахованої заборгованості за Кредитним договором. Судом встановлено, що 12.03.2024 [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9669345 від 12.03.2024, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді відкриття кредитної лінії, шляхом перерахування коштів на банківську карту відповідача у розмірі 6500,00 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, чим порушує права позивача, до якого перейшло право вимоги до відповідача за кредитом. Розмір заборгованості за кредитом становить 40062,75 гривень, яка складається із 7150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 32912,75 гривень - заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відтак слід стягнути із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 00-9669345 від 12.03.2024 у розмірі 40062,75 гривень, яка складається із 7150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 32912,75 гривень - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду через систему «Електронний суд» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 89). Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». Позивачем також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. На підтвердження вище вказаних витрат суду надані: зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 7000,00 гривень; копію Договору про надання правничої допомоги № 17/04/25-01 від 07.04.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» і ТОВ «ФК «ЕЙС»; копію Додаткової Угоди № 34 до Договору про надання правничої допомоги № 17/04/25-01 від 07.04.2025, згідно якого Адвокатське об`єднання «Тараненко та партнери» взяло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором відповідача; Акт прийому-передачі наданих послуг; копію довіреності; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 74-83). Враховуючи складність справи та надані адвокатом послуги, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та відповідає принципу розумності, а відтак з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved