Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що протягом тривалого часу подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В сім`ї часто відбувалися конфлікти, скандали та непорозуміння. Протягом останнього часу сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Фактично вони стали чужими один для одного, намірів зберегти сім`ю не мають. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року призначено подружжю строк для примирення три місяці. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява визнання позовних вимог, у заяві зазначає, що за наданий судом сторонам час на примирення вони не примирилися, та відповідач прийшла до остаточного висновку про необхідність розірвання шлюбу з позивачем оскільки даний шлюб існує лише формально та суперечить її інтересам. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 січня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб 23 січня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №83. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved