Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

04.07.2025, через підсистему «Електронний суд», до Самарського районного суду міста Дніпра від представника позивача [PERSON] адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни до відповідача [PERSON] надійшла вищезазначена позовна заява, в якій вона просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 29.07.2006 року виконкомом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 33 - після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 29 липня 2006 року між позивачем та відповідачем - був зареєстрований шлюб, актовий запис № 33. В шлюбі у подружжя народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . З відповідачем шлюб не склався. Причиною розірвання шлюбу є неможливість прийняття компромісних рішень щодо подальшого сумісного проживання як чоловіка і жінки. Любові між сторонами не має, тривалий час сторони не цікавляться інтересами один одного. Фактично сім`я припинила своє існування 11.05.2022 року після чергового скандалу. З цього періоду сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, місцезнаходження відповідача в даний час позивачу невідоме, відповідач в свою чергу також не проявляє уваги до того, як живе позивачка. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Строк для примирення позивач просить суд не встановлювати, так як примирення вже не можливе (з травня 2022 року пройшло вже досить часу для того, щоб сторони примирилися) В даному провадженні спору про поділ сумісного майна не має. У судові засідання 08.09.2025 та 02.10.2025 позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача адвокат Деменкова Є.С. 06.08.2025 та 13.08.2025 подала до суду заяви про прискорення розгляду справи (а.с. 22-27), а 04.09.2025 заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 35-36). 18.08.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.34). У судові засідання 08.09.2025 та 02.10.2025 відповідач не з`явився. Про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштою. Також суд завчасно 08.09.2025 повідомляв відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової Влади України» (а.с.39). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що Відповідач не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2025 справу передано для розгляду судді Гаркуші В.В (а.с. 18). Ухвалою судді від 15.07.2025 зроблено запит до Міністерства соціальної політики для уточнення інформації щодо місця реєстрації [PERSON] , як внутрішньо переміщеної особи (а.с. 19-20). 06.08.2025 та 13.08.2025 представник позивача подала до суду заяви про прискорення розгляду справи (а.с. 22-27). Ухвалою судді Самарського районного суду міста ДніпраГаркуші В.В. від 14.08.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 30). 18.08.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі від позивача (а.с.34). 04.09.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 35-36). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.07.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб виконкомом Новгородськоїсемної ради м. Дзержинська (актовий запис №33), Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Подружжя спілих малолітніх або неповнолітніх дітей не має. Має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 10), якому на момент розірвання шлюбу виповнилося 18 років. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 133 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги те, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню повністю. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Судові витрати позивача складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 968,69 грн, який нею сплачено при зверненні до суду (платіжна інструкція № TCP7-0KE9-5T80-643B від 02.07.2025). На підтвердження витрат по сплаті правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 27.06.2025 року, в п. 3.1 якого значиться, що гонорар адвоката складає 6100,00 грн (а.с. 15-17), розрахункова квитанція (а.с.13), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер (а.с. 11-12). Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншуправничудопомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставіві дповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До складу витрат на правничудопомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. На підтвердження понесених витрат на професійну правничудопомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхіднонадати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про наданняю ридичних послуг тощо); 2) документи, щосвідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжнедоручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved