Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У серпні 2025 року позивач АТ «ОТП Банк» за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3000029540 від 23 вересня 2024 року в розмірі 16110,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14108,26 грн., заборгованість за відсотками - 2001,75 грн.; судові витрати в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 23 вересня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено у електронній формі кредитний договір №3000029540 шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування. Шляхом підписання договору [PERSON] приєдналась до Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) від 19 серпня 2024 року і прийняла його умови. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору відповідач отримала кошти у сумі 20000,00 грн. на загальні споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту - 23 вересня 2026 року. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачена фіксована процентна ставка у розмірі 34,99% річних. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість, яка у загальному розмірі становить 16110,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14108,26 грн., заборгованість за відсотками - 2001,75 грн., яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2025 справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 07 жовтня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. При цьому, 02 жовтня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслала, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 23 вересня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено у електронній формі кредитний договір №3000029540 шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування. Шляхом підписання договору [PERSON] приєдналась до Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) від 19 серпня 2024 року і прийняла його умови. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору відповідач отримала кошти у сумі 20000,00 грн. на загальні споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту - 23 вересня 2026 року. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачена фіксована процентна ставка у розмірі 34,99% річних. Згідно з Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3000029540 заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі становить 16110,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14108,26 грн., заборгованість за відсотками - 2001,75 грн. 07 травня 2025 року представник позивача АТ «ОТП Банк» направив відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості №7690/2025. Втім, заборгованість відповідачем сплачено не було. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № 3000029540 від 23 вересня 2024 року, заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі становить 16110,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14108,26 грн., заборгованість за відсотками - 2001,75 грн. Саме на позивача покладено обов`язок доведеності заявлених позовних вимог. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, який відповідачем спростовано не було. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використанням кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» у загальному розмірі 16110,01 грн., яка утворилась станом на 30 квітня 2025 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжного доручення № 2901606035 від 18 липня 2025 року, позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved