Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання за адресою [ADDRESS] , заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] впродовж більш, ніж 1 року до часу відкриття спадщини. Обґрунтовуючи вимоги, посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого відкрилась спадщина на об`єкт нерухомого майна, яке належало [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Отже, оскільки заявниця постійно проживала разом із спадкодавицею на момент її смерті, встановлення цього факту впливає на спадкові права заявниці, а оскільки вона не була зареєстрована за адресою, за якою проживала [PERSON] , встановити зазначені обставини можливо лише в судовому порядку. Провадження у справі було відкрито ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 21.05.2025, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження., також було витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мітякіної Світлани Зіновіївни копії матеріалів спадкової справи №70686597 щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Частиною 3\~статті 294 ЦПК України\~передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Представник заінтересованої особи Харківська міська рада в судове засідання не прибув, пояснень у справу не надали, повідомлялись про судовий розгляд належним чином у відповідності до ч.5 ст.14 ЦПК України. Також, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мітякіна С.З. надала у справу копію спадкової справи №29/2023 заведену після смерті [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] У судові засідання, призначені на 18.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025, 06.10.2025 заінтересована особа не з`явилась про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки су3ду не повідомили, відзив, поясненя у справу не надали. Представник заявника та заявниця у судовому засіданні підтримали подану заяву в повному обсязі, надали відповідні пояснення. Згідно частини 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відтак, суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого. Після смерті [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , власником якої на день смерті вона була. Заявниця, [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016832139 від 05.07.2016 та №00016844376. Також, як вбачається з матеріалів спадкової справи №29/2023 14.05.2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла своїй доньці [PERSON] квартиру [ADDRESS] . [PERSON] 16.10.2023 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 16.10.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] у встановлений законодавством строк не подавала, інші спадкоємці відсутні станом на 12.10.2023. В силу п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2ст. 315 ЦПК України). Зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК: « Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї».Отже, для встановлення прийняття спадщини у порядку статті 1268 ЦК України заявниці необхідно встановити факт її спільного проживання зі спадкодавицею на момент її смерті [INFO] . У судовому засіданні на підставі пояснень свідків судом встановлений факт спільного проживання заявниці та її матері протягом приблизно одного року до моменту смерті [PERSON] . Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що була знайомою [PERSON] , проживала недалеко від неї, часто бачилися та спілкувалися. Знає заявницю, [PERSON] , за рік до смерті [PERSON] пом`ятає, що святкували день народження [PERSON] в серпні 2020 року, вона добре себе почувала, самостійно собою опікувалась незважаючи на поважний вік, але після того дня народження її стан поступово став погіршуватись, вже восени до [PERSON] переїхала її донька [PERSON] для того, щоб здійснювати догляд за матір`ю, [PERSON] та [PERSON] мешкали разом з восени 2020 року і по момент смерті [PERSON] [INFO] , також [PERSON] займалась організацією похорону. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив що є знайомим [PERSON] , [PERSON] також знав з 2002 року, пояснив, що восени 2020 року, чи то в жовті чи то в листопаді 2020 до [PERSON] переїхала її донька [PERSON] для того, щоб здійснювати догляд за матір`ю, [PERSON] та [PERSON] мешкали разом з восени 2020 року і по момент смерті [PERSON] [INFO] , [PERSON] їздив до дому [PERSON] на [ADDRESS] , щоб доглядати за тваринами, сама [PERSON] не могла цього робити бо не могла залишити матір. Допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] зазначила, що переїхала до своєї матері [PERSON] в жовтні 2020 року та здійснювала догляд за нею та постійно жила з нею за адресою [ADDRESS] ., також організувала її похорон. Зазначила, що інших спадкоємців окрім неї після смерті матері не було, в квартирі наразі ніхто не проживає, вчасно не звернулась до нотаріуса оскільки хворіла після смерті матері, а потім почалось повномасштабне вторгнення і вона просто була в розпачі щодо всіх цих обставин. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. ст.2,4,12,13,76-78,206,258-268, 273, 293, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved