Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

До Лисянського районного суду Черкаської області звернулося Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів в сумі 25296,00 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. На обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року, яка набрала законної сили 02.09.2024 по справі №700/423/24 адміністративну справу відносно [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. З постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №013643 від 10.04.2024, 10.04.2024 о 06-40 год. під час проведення рибоохоронної роботи на р.Гнилий Тікич в с.Бужанка Звенигородського району, було виявлено [PERSON] , який здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову під час нересту «Підсаком» та виловив рибу карась в кількості 16 шт. вагою 2 кг. Чим завдав збитків на суму 25296 грн. Своїми діями порушив п.п.1 п.1 розділу ІV Правил любительського та спортивного рибальства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Дану постанову [PERSON] не оскаржував. Таким чином, позивач вважає, що вина [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків в сумі 25296 грн. нанесених рибному господарству України при винесенні постанови не вирішено. Відповідач направив відзив на позовну заяву Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм в особі Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм у Черкаській області, в якому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 04.07.2025 представником позивача направлено відповідь на відзив в якій зазначив, що на підставі викладеної позиції Черкаського апеляційного суду у постанові від 18.10.2023 справа № 694/401/23 вбачається, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, при закритті провадження у справі № 700/423/24 встановлена, а тому просить позов Держрибагентства задовольнити. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Лисянського районного суду Черкаської області 13 травня 2025 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Пічкура С.Д. Суддею Пічкуром С.Д. заявлено самовідвід. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 14 травня 2025 року заяву про самовідвід судді Пічкура С.Д. задоволено. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 26.05.2025, зазначена справа передана у провадження судді Чорненькій О.І. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 29 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 16 червня 2025 року. 17.07.2025 відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про виклик в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] для підтвердження своєї невинуватості. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року клопотання відповідача задоволено, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 02 вересня 2025 року. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2025 року витребувано матеріали адміністративної справи №700/423/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП. На судовий рогляд, призначений на 10 годину 02 жовтня 2025 року представник позивача не зявився, проте 01.10.2025 направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] прибув в судове засідання, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позову. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи судом встановлено, що Постановою уповноваженої особи на здійснення дізнання - ДОП СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 30.04.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024255310000193 від 10.04.2024 року закрито у зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення та направлено матеріали до відділу охорони водних біоресурсів «Черкаський рибоохоронний патруль» для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно до КУпАП. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року, яка набрала законної сили 02.09.2024 по справі №700/423/24 адміністративну справу відносно [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. З постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №013643 від 10.04.2024, 10.04.2024 о 06-40 год. під час проведення рибоохоронної роботи на р.Гнилий Тікич в с.Бужанка Звенигородського району, було виявлено [PERSON] , який здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову під час нересту «Підсаком» та виловив рибу карась в кількості 16 шт. вагою 2 кг.,чим завдав збитків на суму 25296 грн. Своїми діями порушив п.п.1 п.1 розділу ІV Правил любительського та спортивного рибальства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм у Черкаській області направило лист-вимогу №50/0716/23 від 03.09.2024 №2-5-17/1183-24 [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів на суму 25296 грн. 00 коп. Розрахунок матеріальної шкоди було проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року №1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування(вилову), знищення або пошкодження біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів та становить 25296,00 грн., що підтверджується розрахунком збитків від 29.09.2023 року №1042. На дату подання позовної заяви відповідачем відшкодування завданої шкоди не здійсненювалося. Відповідач через канцелярію суду направив відзив на позовну заяву Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм в особі Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм у Черкаській області, в якому вважає, що позовна заява є необдуманою та необґрунтованою та просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. В обґрунтування, зазначив, що Лисянським районним судом розглядалася справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 83 КУпАП і було закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення, крім того в постанові суду чітко вказано, що для підтвердження його вини не надано доказів і справу було повернуто в органи поліції для ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, який йому не було надано. Також протокол №013643 про адміністративне павопорушення не відповідає ст.256 КУпАП. Довідка надана начальнику ГУНП в Черкаській області полковнику поліції Олегу Гудимі є підробленою, тому що підпис на довідці не належить майору поліції [PERSON] , про даний факт відповідачем направлено скаргу начальнику ГУНП в Черкаській області полковнику поліції Олегу Гудимі та в.о. прокурора Черкаської області Голинському Я.О. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Згідно зі статтею 66 Конституції Україникожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (стаття 22 ЦК України). Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Участині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У цій справі Державне агентство меліорації та рибногого сподарства України посилається на заподіяння шкоди рибному господарству внаслідок вчинення відповідачем правопорушення, яке передбачено частиною четвертою статті 85 КУпАП - Порушення правил рибальства. Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження: - визначати розмір збитків, завданих рибному господарств, за затвердженими таксами та методиками; - складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; - подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що Користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Згідно розділу 4 п.1 Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19 вересня 2022 року забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів. Відповідно до п.4 розділу 5 Правил любительського рибальства забороняється добування (вилов) у такі періоди: у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями лову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега. Статтею 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до статті 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів`шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Крім того, у Законі України «Про тваринний світ» передбачено, що: об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цьогоЗакону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, рибита інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3); громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10); відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи,винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63). Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено частиною 4 статті 85 КУпАП і полягало у здійсненні вилову риби карася в кількості 16 шт., вагою 2 кг. забороненим знаряддям лову під час нересту «Підсаком» на р.Гнилий Тікич в с.Бужанка Звенигородського району Черкаської області, не установлена постановою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2024 року у справі № 700/423/24, яка набрала законної сили 02.09.2024 року і в апеляційному порядку сторонами не оскардувалася. В указаній постанові вказано, що на підтвердження вини особи суду не надано доказів порушення чи закриття кримінального провадження, інших доказів причетності [PERSON] до вказаного правопорушення. Протокол складався без [PERSON] , а матеріали поліції до протоколу не додані. Сама лише довідка поліції не підтверджує причетність [PERSON] до інкримінованого йому правопорушення. Крім того, в матеріалах справи не міститься відеозапису з фіксацією факту вчинення відповідачем незаконного вилову риби чи його викриття державним інспектором на місці вилову разом із забороненим знаряддям. Разом з тим, постановою судді Лисянського районного суду Черкасьої області від 22 серпня 2024 року адміністративну справу закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністраивного стягнення за ст. 38 КУпАП. В судовому засіданні суд заслухав заперечення [PERSON] , в якому повідомив суд, що двічі на рік Лисянською ГЕС спускається вода з річки Гончариха, після чого риба з річки залишається на березі на землі і він щороку збирає її і вкидає в річку, щоб вона не попухла, фактично рятує. Так і того дня зранку біля річки Гончариха збираючи рибу та відносячи її в річку Гнилий Тікач до нього підійшли працівники поліції, запитали, що він робить, на що він їм надав таке ж пояснення, потім викликали опергрупу, висипали зібрану рибу, порахували і конфіскували, витребували його паспорт, викликали свідків. Зазначив, що протокол огляду місця події був складений обманним шляхом під тиском двох поліцейських із автоматами. Підписи на всіх документах проставив під тиском працівників поліції. Зазначає, що працівникам поліції надавав свої пояснення де вказував, що рибу переносив до річки Гнилий Тікач, щоб вона не попухла, натомість працівники поліції в його посненнях самостійно вкзали "для власних потреб". Протоколол про адміністративне правопорушення №013643 від 10.04.2024 складено без його присутності і копію йому не надали. При розгляді адміністративної справи в суді матеріали повернули держрибагентству для ознайомлення [PERSON] з протоколом, та в подальшому повторно направилися матеріали до суду з пропущеним терміном для притягнення до відповідальності. А потім надійшла позовна заява про відшкодування збитків. Просив суд відмовити в позові повністю. Також в судовому засіданні допитано свідків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які були понятими під час складання протоколу огляду місця події 10.04.2024 року. Допитаний свідок [PERSON] зазначив, що є учасником природоохоронної організації «Антибак», зазначив, що того дня проводилася спецоперація в селі Кам`яний Брід близько 6:40 год. бачили рибака, який йшов на річку, потім їх працівники поліції запросили з колегою бути свідками того, що [PERSON] ловив рибу. В зв`язку з тим, що пройшов вже значний проміжок часу, він не пам`ятає чи говорив [PERSON] про те, що він ловив рибу для потреб сімї. Також ззначив, що сам особисто не бачив, що [PERSON] ловив рибу з річки. Допитаний як свідок [PERSON] зазначив, що є головою громадської організації «Антибрак». Під час партрулювання, біля річки Гнилий Тікич побачив свого колегу [PERSON] з працівниками поліції, які пояснили йому що [PERSON] здійснював вилов риби підсаком для власних потреб і записали його в протоколі понятим. Під час фіксації події підтвердив, що [PERSON] назагал вказав, що виловив рибу для власних потреб. Своє пояснення в протоколі він не памятає чи сам писав чи йому написали. Заслухавши пояснення відповідача та свідків, дослідивши письмові докази та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушуння відносно [PERSON] №700/423/24, суд вважає що позовна заява Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм в особі Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господаства та продовольчих програм у Черкаській області підлягає до задоволення. Частиною 4 статті 85 КУпАП передбачено відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову). Положеннями статті 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. Тобто, у разі відсутності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. В разі наявності вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності та закінчення строків накладення адміністравного правопорушення -закриттю на піставі ст. 38 КУпАП. Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року, яка набрала законної сили 02.09.2024 по справі №700/423/24 адміністративну справу відносно [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що оскільки провадження у справі № 700/423/24 відносно [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАПзакрито не за реабілітуючими обставинами, в діях останнього вбачається вина у спричиненні шкоди водним живим ресурсам. Отже, на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на суму 25296.00 грн. шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів і позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1, та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved