Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

до Козелецького районного суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно до суду звернувся [PERSON] до Остерської міської ради, Чернігівського району, Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , який відноситься до категорії колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав з спадкодавцем прийняв чоловік [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час відкриття спадщини, постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступив в управління та володіння спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, що підтверджується довідкою з місця проживання, однак за життя спадкових прав на вказане майно не оформив та правовстановлюючий документ не отримав так як помер. Для позивача у справі, [PERSON] , померлі є батьками. Ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження. Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв позивач у справі [PERSON] ,за законом, син померлого, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Чернігівського районного приватного нотаріуса Рожець А.П., однак у нотаріальному порядку оформити своїх спадкових прав не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння за померлою, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Крім перешкоди оформити спадкові права у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу, є перешкода і в тому, що позивач не може підтвердити факту родинних відносин. Це полягає в наступному: матір позивача та батько, відповідно [PERSON] та [PERSON] , як зазначено відомості про батьків у свідоцтві про народження, що видане на його ім`я, зазначені з написанням прізвища « [PERSON] », через літери «о»,свідоцтва про смерть, що видані на їх ім`я зазначені з написанням через літери «О», однак у свідоцтві про шлюб, та актовому записі про шлюб відомості про прізвища зазначені як « [PERSON] », з написанням через літеру «Е», хоча дійсно спадкодавці є батьками для позивача у справі, що також підтверджується і довідками з місця проживання та ідентичність особи. Представник позивача та позивач у залу судового засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у залу судового засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , надалі Постанова , п. 2. передбачає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. \~ \~ \~ \~Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили: померлі [PERSON] та [PERSON] , тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частках кожен на 1/2 частину. За життя [PERSON] належне йому право як учаснику колгоспного двору оформив та правовстановлюючий документ отримав на частину, однак спадкових прав померлої дружини не встиг оформити, так як помер. Спадкодавець [PERSON] була учасником колгоспного двору, котра не втратили право на частку у його майні. Вказаний доказ містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , як предмет доказування в даній справі є право на спадкування на частину за законом, що підтверджується довідками з місця проживання та матеріалами спадкової справи приватного нотаріуса Рожець А.П. Врегулювання спору у позасудовий порядок здійснювався, проте через неможливість оформити належне позивачу право у нотаріальному порядку та реалізувати свої права у позасудовий спосіб, позивач звернувся до суду. Відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ\~УКРАЇНИ З\~РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ\~І КРИМІНАЛЬНИХ\~СПРАВ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» -\~Право власності\~спадкоємця на\~спадкове майно\~підлягає захисту\~в судовому\~порядку шляхом\~його визнання\~у разі,\~якщо таке\~право оспорюється\~або не\~визнаєтьсяіншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК).За змістом норм статей 1268 - 1269\~ЦК\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до усталеної судової практики, що склалася з приводу застосування наведених правил, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»). Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. За заявою представника позивача судовий збір з відповідача на користь позивача не стягувати. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , який відноситься до категорії колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав з спадкодавцем прийняв чоловік [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги. Для [PERSON] , померлі є батьками. Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв позивач у справі [PERSON] ,за законом, син померлого, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Чернігівського районного приватного нотаріуса Рожець А.П., однак у нотаріальному порядку оформити своїх спадкових прав не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння за померлою. Позивач не може підтвердити факту родинних відносин. Матір позивача та батько, відповідно [PERSON] та [PERSON] , як зазначено відомості про батьків у свідоцтві про народження, що видане на його ім`я, зазначені з написанням прізвища « [PERSON] », через літери «о»,свідоцтва про смерть, що видані на їх ім`я зазначені з написанням через літери «О», однак у свідоцтві про шлюб, та актовому записі про шлюб відомості про прізвища зазначені як « [PERSON] », з написанням через літеру «Е», хоча дійсно спадкодавці є батьками для позивача у справі, що також підтверджується і довідками з місця проживання та ідентичність особи. За заявою представника позивача судовий збір з відповідача на користь позивача не стягувати. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст.549 ЦК УРСР, ст..ст. 25, 1217, 328, 331, 1268 ЦК України (2004),

Outcome: approved