Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

14 серпня 2025 року [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] (вхідний №32429/25, а.с.2-5). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 07 листопада 2002 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1842. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як стверджує позивач у мотивувальній частині позову, спільне життя в сторін не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого зникли взаєморозуміння, почуття любові та поваги. З огляду на викладене, на переконання позивача, шлюб носить формальний характер, беручи до уваги, що спільне господарство сторони не ведуть з лютого 2025 року, тому позивач вважає, що надалі спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 07.11.2002 з відповідачем [PERSON] , залишивши їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 07.10.2025 в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.16-17). У визначений судом день та час позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви: [ADDRESS] . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ф.119 №0610278620517, судова повістка про виклик до суду вручена особисто позивачу [PERSON] 15.09.2025, що підтверджується її особистим підписом (а.с.23). Пунктом 1 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. З огляду на те, що саме 15 вересня 2025 року позивачем проставлено підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ф.119 №0610278620517, тому суд дійшов висновку про належне повідомлення позивача [PERSON] про дату (07 жовтня 2025 року), час (10 год 30 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання. Водночас, у п.4 прохальної частини позовної заяви від 13.08.2025 позивачем [PERSON] виявлено волю на розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає та заперечує проти надання строку на примирення (а.с.5). Відповідач [PERSON] , у судове засідання 07 жовтня 2025 року о 10 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання з огляду на таке. У вступній частині позовної заяви позивачем вказано адресою проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.2). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1674017 від 15.08.2025 вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що у Придніпровському районі означеного населеного пункту, починаючи з 29.04.1998 (а.с.15). У зв`язку з цим, 10 вересня 2025 року суд здійснив направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ф.119 №0610278621165, судова повістка про виклик до суду вручена особисто відповідачу [PERSON] 15 вересня 2025 року, що підтверджується його особистим підписом (а.с.22). Пунктом 1 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. З огляду на те, що саме 15 вересня 2025 року відповідачем проставлено підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ф.119 №0610278621165, тому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача [PERSON] про дату (07 жовтня 2025 року), час (10 год 30 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання. Водночас, 07 жовтня 2025 року відповідачем [PERSON] подано через канцелярію суду заяву, в якій він позовні вимоги визнає повністю та просить суд розгляд справи проводити у його відсутність (вхідний №39871) (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції позивача та відповідача, висловлені письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 07 листопада 2002 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1842, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 07.11.2002 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.6). Із матеріалів цивільної справи №711/7499/25 судом не встановлено, що, станом на день її розгляду, сторони у справі є батьками малолітньої (малолітніх) та/або неповнолітньої (неповнолітніх) дитини (дітей). Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач також письмово підтвердив свою волю на розірвання шлюбу, що укладений з позивачем, подавши до суду відповідну заяву (вхідний №39871 від 07.10.2025, а.с.24). Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача і збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди кожного з них на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд дійшов висновку, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, а відповідно і не заперечення проти розірвання шлюбу зі сторони відповідача, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позовна заява підлягає до задоволення. Також суд, задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, керується положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України, згідно яких у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу, укладеного з позивачем [PERSON] , не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову, а відповідно і ухвалює судове рішення про задоволення позовної заяви. Крім того, відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у п.3 прохальної частини позовної заяви від 13.08.2025 (а.с.5) виявила волю надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] », тому суд,

Outcome: approved