Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №СL176868 в сумі 22 371, 35 грн., та судових витрат, з підстав відсутності добровільного погашення заборгованості зі сторони відповідача. Позовні вимоги АТ "Кредобанк" обґрунтовує тим, що 11.03.2019 року [PERSON] (надалі Позичальник), уклав з ПАТ «Кредобанк», (надалі - Банк), Кредитний договір № СL- 176868 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Банк видав позичальнику кредит в сумі 13 400,00 гривень (тринадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок) на строк до 08 березня 2024 року, на цілі визначені у п. 2.2. Кредитного договору. Додатковим договором №1 до Кредитного договору №СL-176868 від 11 березня 2019 року строк дії договору продовжено до 08 березня 2025 року. Процентна ставка за користування кредиту становить 55,99% річних. Відповідно до пунктів Кредитного договору, Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.02.2025 року заборгованість за Кредитним договором становить 22 371,35 грн., вт.ч.: Прострочена заборгованість за основним боргом (тіло): 9 231,28 грн.; Прострочені проценти за основним боргом: 13 140,07 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору 22 січня 2025 року на адресу [PERSON] направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування. Оскільки боржником не погашено зазначену вище заборгованість, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 18.07.2025 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 06.10.2025 року (арк. спр. 127-128). Представник АТ "Кредобанк" подав до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку із наведеним, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11 березня 2019 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL- 176868 (арк. спр. 9-12). 29.12.2021 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №СL-176868 від 11 березня 2019 року яким строк дії договору продовжено до 08 березня 2025 року (арк. спр. 13). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 13 400,00 гривень на строк до 08 березня 2024 року, на цілі визначені у п. 2.2. Кредитного договору. Додатковим договором №1 до Кредитного договору №СL-176868 від 11 березня 2019 року строк дії договору продовжено до 08 березня 2025 року. Процентна ставка за користування кредиту становить 55,99% річних (п.4.1. договору). Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором №СL176868 від 11.03.2019 року, заборгованість відповідача станом на 26.02.2025 року становить: 22 371,35 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту - 9 231,28 грн. та заборгованості за відсотками - 13 140,07 грн. (арк. спр. 22-23). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором кредиту, не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті платежів за договором кредиту відповідач суду не надав. Ураховуючи наведене вище, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує своїх зобов`язань за договором кредиту, належним чином не повертає отримані в кредит кошти, в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача щодо нарахованої суми заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп., а тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3028 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved