Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , яка розташована на сьомому поверсі десятиповерхового житлового будинку. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , яка розташована на восьмому поверсі над квартирою позивача і планування обох квартир співпадає. 15.02.2023 р. сталося залиття квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] від 21.02.2023 р., складеного комісією у складі майстра виробничої дільниці КП «Жилсервіс-5» ДМР [PERSON] , майстра виробничої дільниці КП «Жилсервіс-5» ДМР [PERSON] , зафіксовано сліди залиття зазначеної квартири, встановлено причину залиття - «залиття квартири [ADDRESS] відбулося у зв`язку з аварією на системі внутрішньо квартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] по халатності. Мешканці квартири [ADDRESS] усунули причину течії самостійно». В акті обстеження зазначено, що на момент обстеження візуально виявлено наступні пошкодження: кухня: S -7,4 кв.м., стеля виконана з гіпсокартону, на стелі на стиках гіпсокартону сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~ 2,0 кв.м., житлова кімната: S-15,1 кв.м., стеля пофарбована водоемульсійною фарбою по всій довжині кімнати, по лінії з`єднання стельових плит є здуття, розтріскування шпаклювального шару, місцями осипання шпаклівки до 0,3 кв.м., на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~ 5,0 кв.м., коридор: S -7,5м2, стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~ 2,0 кв.м. З метою визначення розміру заподіяних збитків внаслідок затоплення квартири, позивачем укладено договір № 0303-23/1 на надання послуг з проведення оцінки майна від 03.03.2023 р. з ФОП [PERSON] . За оцінку було сплачено 4 000,00 грн. Отже, Позивач вважає, що має право вимагати з відповідача стягнення витрат на проведення оцінки збитків, що складає 4 000,00 грн. За результатами проведення оцінки майна, експертом-оцінювачем було складено звіт № 04-23-ЗБ «Про незалежну оцінку збитків, нанесеного власнику квартири [ADDRESS] та майна що знаходиться у квартирі [ADDRESS] , в наслідок залиття» від 03.03.2023 p., та відповідно до висновку, збиток в наслідок залиття, становить, з урахуванням ПДВ: 75 741,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування майнової шкоди та збитків в сумі 79 741,00 грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору. 22.11.2023 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №205/3300/23, 2/205/1676/23 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 75741,00 грн., судові витрати\~на оплату\~послуг експерта\~в сумі\~4000\~грн.,\~всього 79741 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок одна) грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.. 23.07.2024 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2023 р. №205/3300/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, яку 26.08.2024 р. прийнято до провадження. 28.11.2024 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська поновлено відповідачу [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська №205/3300/23 від 22.11.2023 р. Заяву представника відповідачки [PERSON] , [PERSON] , про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська №205/3300/23 від 22.11.2023 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду - задоволено. Скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 р. №205/3300/23, 2/205/1676/23 про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 75741,00 грн., судові витрати\~на оплату\~послуг експерта\~в сумі\~4000\~грн.,\~всього 79741 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок одна) грн. 00 коп. та стягнення судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. Призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні, призначивши підготовче засідання на 31.01.2024 року о 14 годинні 00 хвилин. 31.01.2025 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська заяву представника позивача\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на 1/1 квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, що зареєстрований 10.11.1998 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф. за № 1-1929. Заборонено будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, що зареєстрований 10.11.1998 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф. за № 1-1929. 25.02.2025 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, вбачає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що 16.02.2023 року відповідачка дізналась про те, що її мати, яка на той час мешкала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , випадково затопила сусідів знизу, які проживають за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня, 16.02.2023 року відповідачка написала повідомлення позивачу на телефон [PERSON] (дружини позивача) в месенджері «viber» прохання написати вартість та фотографії збитків, яких вони зазнали через затоплення квартири та коли саме це сталося. Подальша переписка велась позивачем та відповідачкою. В переписці позивач повідомив [PERSON] , що сталось це 15.02.2023 р., що вони там постійно не проживають, і виявили це лише ввечері 15.02.2023 р., проте на той час вже нічого зі стелі не крапало. Розмір збитків він вважає, що складає 45 000 гривень. На прохання відповідачки обґрунтувати таку суму, вислати фото конкретних пошкоджень та обґрунтований розрахунок такої суми збитків, позивач надіслав ряд фото-повідомлень, з яких видно були деякі невеликі пошкодження стелі. Серед цих фото були фото частин меблів, які були вже зношені та очевидно не нові, а зі зроблених світлин не можливо бути впевненим, що ті пошкодження були спричинені саме в результаті затоплення, яке відбулось з квартири відповідачки. На фото видно, що води на підлозі не багато, і за словами самого ж [PERSON] , ламінат не постраждав. Тому, маючи обґрунтовані сумніви щодо дійсності таких наслідків затоплення саме для меблів, [PERSON] попросила його відправити акт огляду від «Жилсервісу», який чітко зафіксував факт затоплення та описав пошкодження, які стались внаслідок цієї події, на що позивач відповів, що «Жилсервіс» ще не приходив, був лише «Міськводоканал». Також, 17.02.2023 року, позивач у переписці з відповідачкою у месенджері «Viber» повідомив, що їх розрахунок пошкоджень стелі 30 м складає 13 000 грн. На прохання надати детальний розрахунок такої вартості та розміру відповідачка відповіді не отримала. 24.02.2023 року [PERSON] відправив [PERSON] в месенджері «Viber» фотографію акту комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради за вих. №54 від 21.02.2023 р. за підписом майстрів виробничої дільниці КП «Жилсервіс-5»ДМР [PERSON] та [PERSON] . З даного Акту вбачається, що комісія в складі вищезазначених майстрів виробничої дільниці КП «Жилсервіс-5»ДМР провели обстеження кв. [ADDRESS] на предмет залиття, що сталося 15.02.2023 року. На момент обстеження візуально виявлено: кухня: - S - 7,4 м2, стеля виконана з гіпсокартону, на стелі на стиках гіпсокартону сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~2,0м2; житлова кімната: - S - 15,1 м2., стеля пофарбована водоемульсійною фарбою по всій довжині кімнати, по лінії з`єднання стельових плит є здуття, розтріскування шпаклювального шару, місцями осипання шпаклівки до 0,3 м2. На стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~5,0м2. Коридор: - S - 7,5 м2. Стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~2,0 м2. Тобто, комісія зафіксувала той факт, що пошкодження, які спричинило залиття води з квартири відповідачки, стосуються тільки стель у трьох приміщеннях (кухні, житловій кімнаті та коридорі), при цьому площа пошкоджень досить незначна. Комісією не підтверджено пошкодження меблів, на які посилався позивач у переписці та позивач у своєму позові в рамках даної справи. Окрім цього, з такого Акту вбачається, що площа пошкодженої стелі в цих кімнатах менше 10 м2, що зовсім не відповідає тому розрахунку, який очевидно, з власних суджень, писав відповідачці позивач. 25.02.2023 року, після отримання вищезазначеного Акту, відповідачка та позивач продовжили переписку, де [PERSON] попросила надати його оцінку робіт майстра по відновленню пошкодженої стелі, площу та вартість робіт. На що позивач написав вимогу про відшкодування вартості за пошкоджені меблі і тільки після цього він звернеться до оцінщика за ремонт стелі. На що відповідачка повідомила йому про те, що в Акті жодного слова за меблі немає, а тому пропонує займатись тільки стелею. Після цього жодного повідомлення від позивача [PERSON] не надходило. Як вбачається з зазначених вище обставин, відповідачка [PERSON] готова була в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, яка засвідчена та визначена належним чином в Акті комунального підприємства, яке обслуговує будинок, а не на власний приблизний розсуд позивача. Неодноразово в переписці з позивачем, відповідачка просила надати обґрунтований розрахунок об`єму робіт по відновленню пошкоджених стель, розрахунок площі таких робіт, вартості від спеціаліста, зокрема відповідачка надавала право вибору такого спеціаліста самому позивачу. Враховуючи той факт, що ані позивач, ані відповідачка, не мають фахової освіти та спеціальних знань щодо оцінки вартості робіт, матеріалів та визначення площі за фото, цілком обґрунтовано та об`єктивно такий розрахунок мав бути від спеціаліста, який проводить такі роботи. Натомість, позивач з незрозумілих причин, розуміючи, що відповідачка готова відшкодувати реально понесені збитки, відмовився від такого розрахунку, продовжуючи вимагати відшкодування необґрунтованих сум, ще й за майно, яке не було встановлено комісією як пошкодженим внаслідок залиття. На підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Разом з цим, наданий позивачем Акт від 21.02.2023 року не містить відомостей про обстеження квартири відповідача, хоча даним актом, комісія зробила висновок на підставі акта аварійної служби, що причина залиття квартири [ADDRESS] відбулося у зв`язку з аварією на системі внутрішньо квартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , по халатності. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що обстеження квартири [ADDRESS] не відбувалось, жодний представник з квартири [ADDRESS] не був присутній під час складання акту огляду та обстеження квартири [ADDRESS] , так само як і не був повідомлений про дату його складання. Зокрема, не вказано в акті і про присутність під час їх складання заінтересованих осіб з боку винної та потерпілої сторони, а також відсутні відомості про відмову відповідача від підпису складеного акту. Розмір збитків, які підлягають відшкодуванню позивачу первинно встановлені в Акті Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради за вих. №54 від 21.02.2023 р., що складається з пошкоджених частин стелі в трьох приміщеннях. Натомість, після ознайомлення з матеріалами справи, стало відомо про те, що 03.03.2023 р. було здійснено оцінку збитку, нанесеного власнику квартири [ADDRESS] та майна, що знаходиться у квартирі [ADDRESS] , в наслідок залиття, яка здійснена ФОП [PERSON] , про що свідчить Звіт №04-23-ЗБ, затверджений 06.03.2023 р., який міститься в матеріалах справи. Зокрема, вбачається, що огляд квартири та майна оцінювачем було здійснено лише 03.03.2023 року, тобто через 16 днів після факту затоплення квартири позивача, яке сталось 15.02.2023 р. Даною оцінкою визначено розмір збитків в загальній сумі 75 741,00 грн., зокрема витрати на ремонт оздоблення визначено в сумі 69 019,00 грн., витрати на ремонт меблів в сумі 6 722,00 грн. Даний Звіт №04-23-ЗБ, затверджений 06.03.2023 р. «Про незалежну оцінку збитку, нанесеного власнику квартири [ADDRESS] та майна, що знаходиться у квартирі [ADDRESS] , в наслідок залиття» не відповідає реальним обставинам справи, містить грубі невідповідності, в тому числі об`ємам, площі та матеріалів, які оцінювач взяв за основу при розрахунку вартості збитків. Звертає увагу суду на аркуш судової справи 50, на якому міститься сторінка 44 вищезгаданого звіту оцінки з узгодженими результатами. У висновку оцінювач зазначив: «Ринкова вартість збитку, нанесеного балансоутримувачу приміщення №119 та майна, що знаходиться у приміщенні №119, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в наслідок залиття становить на дату оцінки, з урахуванням ПДВ: 75 741 (сімдесят п`ять тисяч сімсот сорок одна) грн.», щожодним чином не стосується даної справи та відповідачки зокрема. Окрім цього, вбачається, що позивач замовив приватного спеціаліста, який оцінив вартість пошкоджень не лише того майна, яке було засвідчено в Акті, а й іншого оздоблення в квартирі і не одразу після факту затоплення, а через пів місяці після залиття. Тому вважає таку оцінку та обстеження належними немає обґрунтованих підстав та неможливо бути впевненими, що позивач самостійно не добився своїми діями того стану стін та меблів раніше чи пізніше 15.02.2023 р., оскільки під час огляду квартири комісією Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради, не було встановлено ані пошкоджені стін, шпалер, ані слідів затоплення у санвузлі. Актом КП «Жилсервіс-5»ДМР за вих. №54 від 21.02.2023 р. чітко встановлений обсяг пошкодженого майна в ході візуального обстеження квартири позивача на предмет залиття, що сталося 15.02.2023 року. Зокрема, встановлені сліди залиття лише у кухні, житловій кімнаті та коридорі, і саме зафіксовано пошкодження стелі. Окрім цього, виходячи з матеріалів справи, обстеження квартири позивача приватним оцінювачем відбулось 03.03.2023 р. Як вбачається з акту огляду пошкоджень квартири, складеного оцінювачем, ним зазначено, що оздоблення стель у приміщеннях квартири підвісний гіпсокартон, проте, це не відповідає дійсності, оскільки Актом КП «Жилсервіс-5» ДМР №54 від 21.02.2023 р. чітко зазначено, що з гіпсокартону виконана стеля лише у кухні, а в житловій кімнаті та коридорі зафіксовано, що стеля пофарбована водоемульсійною фарбою. Разом з цим, в акті огляду квартири оцінювача визначено, що стіни оздоблені паперовими шпалерами, в той час, як в звіті оцінки розрахунок проводився з використання шпалер вінілових гарячого тиснення. Також, в описі пошкоджень стін вбачається, що пліснява та темні плями наявні біля вікон, що може свідчити про те, що це результат довготривалого процесу, який зовсім ніяк не пов`язаний із фактом залиття. Разом з цим факт залиття відбувся у лютому, під час опалювального сезону, а відтак для появи плісняви були відсутні сприятливі умови, що також може свідчити про те, що ці пошкодження жодним чином не є наслідком залиття, яке відбулось 15.02.2023 р., а є більш старим і не пов`язаним із залиттям квартири. Якби ушкодження стін та меблів відбулись внаслідок залиття квартири, то комісією «Жилсервісу» було б це зафіксовано та встановлено, натомість, окрім пошкоджень визначених стель, ними не встановлено жодних інших слідів залиття. Звертає увагу, що в Акті КП «Жилсервіс-5» ДМР №54 від 21.02.2023 р. виявлено сухі сліди залиття, що також свідчить про те, що на сухих поверхнях пліснява та грибок не можуть з`явитись. Просить звернути увагу на матеріали та об`єми, які зазначені у звіті оцінювача, проте які об`єктивно не відповідають дійсним обставинам справи (а.с.30 сторінка звіту 24 п.22, а.с.31 сторінка звіту 25 п.23, а.с.31 сторінка звіту 25 п.24, а.с.32 сторінка звіту 26 п.25, а.с.33 сторінка звіту 27 п.28, а.с.33 сторінка звіту 27 п.30, а.с.34 сторінка звіту 28 п.31, а.с.35 сторінка звіту 29 п.33, а.с.35 сторінка звіту 29 п.35, а.с.35 сторінка звіту 29 п.35, а.с.36 сторінка звіту 30 п.37, а.с.37 сторінка звіту 31 п.39, а.с.37 сторінка звіту 31 п.39, а.с.38 сторінка звіту 32 п.41, а.с.38 сторінка звіту 32 п.42, а.с.38 сторінка звіту 32 п.43, а.с.39 сторінка звіту 33 п.45, а.с.40 сторінка звіту 34 п.47, а.с.40 сторінка звіту 34 п.47, а.с.40 сторінка звіту 34 п.49, а.с.41 сторінка звіту 35 розділ ІІ). Також зауважує, що підсумковий розрахунок після кожного розділу по приміщенням квартири не відповідає розрахункам, які здійснені в самому розділі, а враховуючи численні грубі помилки в розрахунках, зокрема, наведені вище, то очевидно, що розрахунки оцінювача необґрунтовані, недостовірні ті неналежні, і взагалі не можуть братись за основу для встановлення будь-якої вартості збитків в даній справі. Зокрема, така кількість грубих невідповідностей у звіті оцінювача, який був наданий позивачем до своєї позовної заяви, дає обґрунтовані підстави вважати, що така оцінка була проведена явно для значного завищення збитків, які позивач вирішив стягнути з відповідачки, також, враховуючи те, що ним пораховані збитки за ті об`єкти, предмети і приміщення, які фактично не постраждали внаслідок залиття, як то визначено актом «Жилсервісу». Окрім того, не повідомивши відповідачку про судовий спір по даному факту, при цьому маючи з нею зв`язок, очевидно, що позивач хотів скористатись необізнаністю і відсутністю відповідачки в країні, щоб стягнути неправомірно і безпідставно нараховані грошові кошти в якості збитків. [PERSON] категорично не погоджується із висновками та розрахунками, які містяться у Звіті №04-23-3Б від 06.03.2023 р., вважає, що позивач необґрунтовано намагається покласти на неї збитки, які вона не спричиняла та які не є наслідком залиття його квартири, яке відбулось 15.02.2023 р. Окрім цього, звертає увагу суду, що п. 2.4.1 Звіту №04-23-3Б, затвердженого від 06.03.2023 р. (аркуш справи 11) визначено, що Звіт про оцінку об`єкта призначений для замовника, і не може передаватись іншим юридичним або фізичним особам з метою, не передбаченою функцією цієї оцінки. Результати звіту дійсні протягом шести місяців з дати оцінки, з огляду на що вбачається, що чинність даного звіту закінчилась ще у вересні 2023 року, а відтак, не може братись до уваги під час розгляду даної справи. Пунктом 2.4.5 (аркуш справи 12) також визначено, що усі припущення й розрахунки зроблені оцінювачем на підставі даних, наданих замовником оцінки. Уся отримана інформація фінансового, економічного й технічного характеру, надана замовником в усній або письмовій формі, підтвердження або не підтверджена документально, приймалась як достовірна. Оцінювач не проводив спеціальної перевірки її достовірності, у зв`язку з тим, що відповідальність за достовірність надаваної інформації несе замовник. Результати оцінки дійсні лише в тому випадку, коли вся надана замовником інформація про оцінюваний об`єкт, на підставі якої проведена ця оцінка, достовірна на дату оцінки й відображає реальний стан справ, фізичний стан і комплектацію об`єкта оцінки. У випадку невідповідності наданої інформації про об`єкт оцінки, результати оцінки вимагають перегляду й не можуть бути використані. Інформація загального характеру, використовувана в цьому Звіті й отримана з незалежних джерел, уважається нами достовірною. Оцінювач не проводив спеціальної перевірки її достовірності. Вважає, що звіт №04-23-3Б від 06.03.2023 р., проведений оцінювачем ФОП [PERSON] , не відповідає належності висновку експерта, в розумінні норм цивільного процесуального законодавства, а також не може розцінюватись як належний доказ, враховуючи численні та значимі невідповідності, через які вся оцінка не може вважатись достовірною та належною. Разом з тим, наданий позивачем звіт оцінювача не є належним та допустимим доказом, яким би міг бути висновок експерта, оскільки відсутні докази того, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відсутні відомості, що цей висновок експерта був здійснений для подання до суду. Більш того, в самому звіті оцінювача зазначено про те, що дані, надані замовником оцінки не перевірялись і на оцінювача відповідальність не покладається, перевірку достовірності він не здійснював. Просить звернути увагу, що поведінка позивача не є добросовісною, оскільки замість того, щоб надати обґрунтований розрахунок вартості ремонту стель, які були зафіксовані в акті обстеження « [INFO] », він, не повідомивши про це відповідачку, хоч і маючи її контактні данні та попередню переписку, подав до суду позов з розрахунком шкоди, яка не відповідає зафіксованим пошкодженням у відповідному акті, яка є значно більшою та торкається майже повноцінного ремонту в квартирі. Разом з тим, також акцентуємо увагу на хронологію подій та дати складання відповідних документів. Так, факт затоплення відбувся 15.02.2023 р. та виявлено близько 20:00 год., при цьому на цей час за словами позивача в переписці, вода вже не крапала. В цей же день, 15.02.2023 р. близько 21:00 год. на виклик приїхала аварійна служба водоканалу. Про дані обставини відповідачці стало відомо лише 16.02.2023 р. після чого одразу відповідачка почала листування з позивачем з проханням вислати фото та розрахунок збитків. Звертає увагу, що комісія з «Жилсервісу» прибула на обстеження затопленої квартири 21.02.2023 р., тобто вже через 6 днів від дати події залиття. На цей час всі можливі сліди залиття вже були проявлені та не могли бути непоміченими представниками «Жилсервісу». Натомість, відповідно до Акту №54 від 21.02.2023 р. в результаті обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття, яке сталось 15.02.2023 р., візуально виявлено пошкодження саме частин стелі в кухні, в житловій кімнаті та коридорі. Жодних слідів залиття в інших приміщеннях, на стінах чи меблях представниками комісії не було виявлено та зафіксовано. З огляду на вищезазначене, відповідачка, яка завжди готова була відшкодувати вартість реально понесених та зафіксованих в Акті збитків, за власною ініціативою звернулась до ФОП [PERSON] з проханням надати об`єктивний розрахунок по проведенню ремонту стель на підставі Акту КП «Жилсервіс-5» ДМР №54 від 21.02.2023 р. та відео і фото, які позивач надсилав в переписці відповідачці. Так, 28.01.2025 р. проведено розрахунок та наданий документ розрахунок вартості ремонтно-оздоблювальних робіт квартири [ADDRESS] , яким встановлено, що разом кошторис робіт разом з матеріалами становить 19 629,80 грн. З огляду на що, відповідачка вважає обґрунтованою сумою для відшкодування понесених позивачем суми з битків внаслідок залиття його квартири, яке відбулось 15.02.2023 р. в розмірі 19 629,80 грн. та готова їх йому компенсувати. Окрім цього, відповідачка просить врахувати, що з часу факту затоплення (15.02.2023 р.) на сьогоднішній день пройшло майже 2 роки, тому очевидно, що проведення будь-якої експертизи не зможе встановити реально понесені збитки, оскільки за цей час в квартирі позивача міг бути зроблений ремонт або стан ще більше погіршився, а на момент залиття, окрім визначених Актом «Жилсервісу» площ і опису пошкоджень, немає достовірних даних щодо стану ремонту, використаних матеріалів. Зокрема, гуртуватись на акті огляду оцінювача також неможливо, оскільки, як було зазначено детально вище, данні, зафіксовані цим оцінювачем не відповідають дійсності та неможливо їх вважати достовірними. З урахуванням викладеного вище, [PERSON] вбачає, що позов [PERSON] є необґрунтованим, оцінка збитків необ`єктивна та не відповідає встановленим ушкодженням комісією «Жилсервісу», позовні вимоги ґрунтуються на неналежних доказах, а сума збитків не відповідає дійсності. Разом з тим, у зв`язку з тим, що позивач не виявив бажання вирішувати даний спір в досудовому порядку, а звернувся до суду з даним позовом, попри готовність відповідачки компенсувати йому реально понесені збитки, [PERSON] вимушена була понести витрати на професійну правничу допомогу, оскільки не володіє достатніми знаннями в сфері права, щоб належно та якісно захистити свої права та інтереси в даній справі, зокрема й враховуючи те, що постійно проживає за межами України. Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідачка очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції складає 12 000,00 грн., що складається з оплати професійної правничої допомоги на підставі договору, укладеного з Адвокатським об`єднанням «КД-ГРУП». Просить задовольнити позов в частині стягнення суми в розмірі 19 629,80 грн., в решті вимог позивача по справі №205/3300/23 відмовити. Судові витрати, які відповідачка понесла та понесе у зв`язку з розглядом даної справи покласти на позивача та стягнути на користь відповідачки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 08.12.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , розташована на сьомому поверсі десятиповерхового житлового будинку (а.с.65). На підставі договору купівлі-продажу серії ААН № 543779, зареєстрованого за № 1-1929 від 10.11.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327156439 від 28.03.2023 р., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , розташована на восьмому поверсі десятиповерхового житлового будинку (а.с.83). Відповідно до акту №54 від 21.02.2023 р. обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] від 21.02.2023 р., складеного комісією у складі майстра виробничої дільниці КП «Жилсервіс-5» ДМР [PERSON] , майстра виробничої дільниці КП «Жилсервіс-5» ДМР [PERSON] , зафіксовано сліди залиття зазначеної квартири, встановлено причину залиття - «залиття квартири [ADDRESS] відбулося у зв`язку з аварією на системі внутрішньо квартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , по халатності. Мешканці квартири [ADDRESS] усунули причину течії самостійно». В акті обстеження зазначено, що на момент обстеження візуально виявлено наступні пошкодження: кухня: S -7,4 кв.м., стеля виконана з гіпсокартону, на стелі на стиках гіпсокартону сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~ 2,0 кв.м., житлова кімната: S-15,1 кв.м., стеля пофарбована водоемульсійною фарбою по всій довжині кімнати, по лінії з`єднання стельових плит є здуття, розтріскування шпаклювального шару, місцями осипання шпаклівки до 0,3 кв.м., на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~ 5,0 кв.м., коридор: S -7,5м2, стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, на стелі сухі сліди залиття орієнтовним розміром до ~ 2,0 кв.м. (а.с.6). Позивачем укладено договір № 0303-23/1 на надання послуг з проведення оцінки майна від 03.03.2023 р. з ФОП [PERSON] (а.с.80-81). Згідно звіту\~№ 04-23-ЗБ\~«Про незалежну\~оцінку збитків,\~нанесеного власнику\~квартири [ADDRESS] \~та майна\~що знаходиться\~у квартирі\~ [ADDRESS] ,\~в наслідок\~залиття» від\~03.03.2023\~p.,\~ринкова вартість\~збитку,\~нанесеного власнику\~квартири [ADDRESS] \~та майну,\~що знаходиться\~у квартирі\~ [ADDRESS] ,\~в наслідокзалиття становить на дату оцінки, з урахуванням ПДВ: 75 741,00 грн. (а.с.7-79). За змістом положень частини третьої статті 386\~ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22\~ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166\~ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1\~статті 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1\~статті 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Положеннями статті 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При заявленні вимог про відшкодування матеріальної шкоди факт, взаємозв`язок з залиттям та розмір такої шкоди має бути доведено позивачем достатніми доказами. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених\~Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства N 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Додатком 4 передбачено, що в акті мають описуватися наслідки залиття (що залито, висновки про те, хто заподіяв шкоду, що необхідно зробити, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено). В акті про залиття комісією управителя будинку чи іншої організації, яка забезпечує його утримання, має бути встановлено вичерпний перелік пошкодження водою майна та конструктивних чи опоряджувальних елементів квартири, а також місце витікання води і причину цього, якщо це можливо встановити. У випадку утруднень чи неможливості визначення причини залиття актом про затоплення остання має бути визначена висновком судового експертно-будівельного дослідження. У порушення п. 2.3.6 "Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій", відповідно до якого з актом про залиття під підпис ознайомлюються мешканці квартир, доказів підтвердження присутності мешканців квартири, що належить відповідачу на праві власності, суд не вбачає. За таких підстав, враховуючи, що всупереч встановленим нормам відповідач не приймав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримав під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Верховний Суд, переглядаючи цивільні справи про стягнення збитків, спричинений залиттям квартири, дійшов висновку, якщо актом про залиття не встановлено знищення чи втрати певного майна, то позовні вимоги про відшкодування їх вартості не підлягають задоволенню - за постановами Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі N 569/14230/15-ц, від 21 лютого 2018 року у справі N 2-1974/11, від 22 травня 2019 року у справі N 640/8205/17, від 18 грудня 2019 року у справі N 711/7670/16-ц відмовлено у відшкодуванні шкоди, завданої залиттям у зв`язку із тим, що складені акти про залиття не відповідають вимогам, передбаченим Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року N76\~. Враховуючи викладене, суд вважає, що вищевказані Акт обстеження квартири позивача від 21.02.2023 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки він не містить відомостей про обстеження квартири відповідача, хоча в данному акті комісія зробила висновок, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є аварія на системі внутрішньо квартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , по халатності. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що обстеження квартири [ADDRESS] не відбувалось, жодний представник з квартири [ADDRESS] не був присутній під час складання акту огляду та обстеження квартири [ADDRESS] , так само, як і не був повідомлений про дату його складання. В матеріалах справи також відсутні докази, які б свідчили про те, що позивачем вживались заходи для повідомлення відповідача про прибуття комісії для складання зазначеного Акту та про відмову відповідача приймати участь у зазначеному дослідженні квартири позивача. Зважаючи на зазначене, даний акт не може бути належними і допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди. Позивачем до суду на підтвердження понесених збитків внаслідок залиття надано звіт про оцінку майна №04-23-3Б від 06.03.2023 року, складений оцінювачем ФОП [PERSON] з терміном дії звіту\~6 місяців після дати оцінки (02.09.2023 р.). Надаючи оцінку вказаному доказу, суд виходить з такого. Частинами другою, третьою\~статті 102 ЦПК України\~передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша\~статті 103 ЦПК України). Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою\~статті 106 ЦПК України\~учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Частина перша\~статті 1 Закону України «Про судову експертизу»\~визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша\~статті 71 цього Закону). Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. Таким чином, системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати, що висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду. Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.11.2023 у справі №712/4126/22, від 20.12.2023 у справі № 172/313/21. Якщо у наданому учасником справи висновку не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, він не є належним та допустимим доказом. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19). Як вбачається з наданого до позовної заяви стороною позивача\~звіту про оцінку майна №04-23-3Б від 06.03.2023 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] ,\~у такому не зазначено, що оцінювач ФОП [PERSON] був попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та що такий підготовлено для подання до суду. Крім того, дія звіту про оцінку на момент розгляду справи спливла. Клопотань про призначення судової експертизи сторонами під час розгляду справи не заявлялись, хоча на це суд звертав увагу сторін під час дослідження звіту та заперечень до нього з боку представника відповідача. Крім того, виходячи з матеріалів справи, обстеження квартири позивача оцінювачем відбулось 03.03.2023 р., тобто через пів місяця після факту затоплення, який стався 15.02.2023 р. Крім того, в самому звіті мається низки суперечностей та невідповідностей, про які зазначала представник відповідача у відзиві на позовну заяву та які заслуговують на увагу. Враховуючи викладене, суд не може покласти в основу рішення суду звіт № 04-23-3Б від 06.03.2023 р., складений оцінювачем ФОП [PERSON] , так як вважає його не належним доказом. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. На підставі викладеного, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають, оскільки не встановлено винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача, наявність шкоди та її розмір. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, за відсутності підстав для задоволення позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. Представник відповідачки [PERSON] , [PERSON] заявила про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідачка очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції та який складає 12 000,00 грн., що складається з оплати професійної правничої допомоги на підставі договору, укладеного з Адвокатським об`єднанням «КД-ГРУП». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed