Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

У червні 2025 року позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Карий В. В., звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 вересня 1992 року між сторонами було зареєстровано шлюб Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 6 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та не проживають разом з вересня 2023 року. Шлюб існує лише формально, його збереження суперечить кожному зі сторін. Проти примирення позивачка категорично заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/12330/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] адвокат Карий В. В. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. Примирення позивачка не бажає, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Щодо ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 05 вересня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у Скоморохівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 11 червня 2025 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved