Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до Київської міської ради, треті особи: Сьома київська державна нотаріальна контора, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] в м. Києві помер [PERSON] , [INFO] , що на час смерті був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] ; житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем майна померлого за законом є Позивачка по справі, його троюрідна сестра [PERSON] . Щодо майна померлого [PERSON] державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори 07 вересня 2024 року за заявою Позивачки було заведено спадкову справу № 472/2024. Позивачка вказує, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та оформила свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, у неї відсутня можливість в позасудовому порядку оформити свої спадкові права на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ на вказану квартиру - свідоцтво про право власності на житло, було втрачено ще за життя спадкодавця [PERSON] . Позивачка, як спадкоємець, вживала заходи для пошуку вказаного документу в речах померлого за місцем його остатнього проживання, але знайти вказаний документ не виявилося можливим. На підставі викладеного, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Разом з позовною заявою Позивачка подала клопотання, у якому, посилаючись на необхідність підтвердження викладених нею у позові обставин, просить суд витребувати у Сьомої київської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 472/2024, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А також витребувати у Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації копію розпорядження № 2312 (або витяг з нього), на підставі якого Святошинською районною у м. Києві радою 25.12.2002 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] . У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Витребувано у Сьомої київської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 472/2024, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано у Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації копію розпорядження № 2312 (або витяг з нього), на підставі якого Святошинською районною у м. Києві радою 25.12.2002 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] . 02 червня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Башук Ю.О. У відзиві зазначено, що Управління заперечує проти задоволення позову, не погоджуючись із доводами позивача. 10 червня 2025 року за вх. №40949 від Сьомої київської державної нотаріальної контори на адресу Святошинського районного суду м. Києва надійшла копія спадкової справи № 477/2024, відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 11 червня 2025 року за вх. №41114 від Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації на адресу Святошинського районного суду міста Києва надійшла належним чином завірена копія розпорядження № 2312, на підставі якого Святошинською районною у м. Києві радою 25.12.2002 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Відповідач просив суд розгляд справи проводити без участі його представника, ухвалити у справі рішення відповідно до норм чинного законодавства України. Треті особи явку своїх представників судове засідання не забезпечили, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Києві помер [PERSON] , [INFO] , що на час смерті був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] ; житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем майна померлого за законом є позивачка по справі, його троюрідна сестра - [PERSON] . Щодо майна померлого [PERSON] державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори 07 вересня 2024 року за заявою позивачки було заведено спадкову справу № 472/2024. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та оформила свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, у позивачки відсутня можливість в позасудовому порядку оформити свої спадкові права на квартиру [ADDRESS] . За своє життя померлий [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до інформаційної довідки № 419544708 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2025 року інформація про зареєстроване право власності [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Згідно з інформаційною довідкою КВ-2024 №39887, виданою Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.11.2024 року квартира [ADDRESS] належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною у м. Києві радою 25.12.2002 року та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 10.01.2003 року за № 2723. Разом з тим, правовстановлюючий документ на вказану квартиру - свідоцтво про право власності на житло, було втрачено ще за життя спадкодавця [PERSON] . [PERSON] звернулася до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2025 року № 764/02-31 Сьомою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] і належить померлому [INFO] [PERSON] . Причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 Цивільного кодексу України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1222 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 2 статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В свою чергу, частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З огляду на наведене, [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку на квартиру [ADDRESS] , проте вона не позбавлена права на спадщину, тому порушується її право власності на спадкове майно, яке підлягає захисту в судовому порядку. Вказані позивачем в даному позові обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, повністю підтверджуються наступними письмовими доказами: витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80591542; витягом з Державного реєстру речових прав № 412820089; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.02.2025 року; витягом з Державного реєстру речових прав № 419533010; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.03.2025 року; інформаційною довідкою № 419544708 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2025 року; інформаційною довідкою КВ-2024№39887, виданою Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.11.2024 року; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2025 року № 764/02-31; витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] ; звітом про оцінку ринкової вартості нерухомого майна; Також вказані обставини повністю узгоджуються із матеріалами спадкової справи № 472/2024, копія якої надійшла до суду від Сьомої київської державної нотаріальної контори. Крім того, вказані обставини знайшли своє підтвердження в розпорядженні Святошинської районної у м. Києві ради № 2312, на підставі якого Святошинською районною у м. Києві радою 25.12.2002 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] . Отже, вказане спірне нерухоме майно входить до складу спадкового майна. Так, Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Зважаючи на те, що позивачка подала заяву про прийняття спадщини, у загальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не виявилось можливим через втрату правовстановлюючого документа та відмову нотаріуса, суд має достатні підстави для визнання за нею в порядку спадкування права власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved