Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» адвокат Бачинський О.М. звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] заборгованість за Кредитним договором №98354570 від 16.11.2023 року в розмірі 17 475,00 грн. (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень 00 копійок) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (реквізити Позивача: Код ЄДРПОУ 42655697, IBAN [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) та стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 коп.) та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. на наступні реквізити - Код ЄДРПОУ 42655697, IBAN [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528. Ухвалою суду від 07 серпня 2025, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено учасників справи. 18.08.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, у якому викладено заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивач на підтвердження своїх вимог не надав оригіналу або належним чином засвідченої копії кредитного договору №98354570 від 16.11.2023 року з його підписом та не надав докази щодо отримання ним від первісного кредитора кредитних коштів з підтвердженням зарахування цих коштів саме йому. Додатково вказав, що лише у разі доведення зазначених обставин у встановленому законом порядку, він висловлює готовність добровільно сплатити справедливу суму основного боргу (тіла кредиту), без штрафів, пені, чи інших нарахувань. 20.08.2025 року через систему «Електронний суд» стороною позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач виклав свої міркування та аргументи щодо наведених відповідачем заперечень та мотиви їх відхилення. Крім того, згідно прохальної частини відповіді на відзив представник позивача клопотав про витребування доказів. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29.08.2025 витребувано у АТ «Універсал Банк» (юридична адреса та фактичне місцезнаходження:04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23, поштова скринька: contact@universalbank.com.ua) виписку про рух коштів, а саме поступлення на картку № [NUMBER] зазначену Позичальником гр. [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , з 16.11.2023 р. і протягом 3-ох банківських робочих днів. Також витребувати у [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , ел. пошта [INFO] , [NUMBER] , виписку про рух коштів, а саме: поступлення на картку № [NUMBER] із 16.11.2023 р. і протягом 3-ох банківських робочих днів. 09 вересня 2025 року на адресу суду надійшли витребувані документи. 11.09.2025 року стороною позивача подано дадоткові пояснення у справі, посилаючись на те, що Верховним Судом обґрунтовано прийнято банківські виписки як належні докази підтвердження видачі кредиту. За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Так, Верховний Суд у незмінних сталих позиціях, викладених у постановах Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №754/17668/15-ц, від 10.10.2019 у справі №639/9835/15-ц, від 19.02.2020 у справі №910/16143/18, від 05.08.2020 у справі №906/282/16, від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, від 21.05.2019 та 18.02.2021 у справі №904/3242/18 займає однозначну позицію, що виписки по рахунку є належним та допустимим доказом, які підтверджують надання кредитних коштів позичальнику. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 200/5647/18 та встановив, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Відповідно, при винесенні рішення просить суд врахувати, окрім доказів поданих Позивачем (і наявних в матеріалах справи), отриману від АТ «Універсал Банк» виписку по Позичальнику [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] котра підтверджують зарахування такому суми кредитних коштів в розмірі 5 000,00 грн. 16.11.2023 р. (поступлення на картку № [NUMBER] , що була/є відкрита на ім"я [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] в день оформлення Кредитного договору №98354570 від 16.11.2023). У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного рішення. (а.с.5). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся судом про розгляд справи шляхом згідно приписів ст.128 ЦПК України. Клопотань до суду про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.11.2023 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» уклало з [PERSON] кредитний договір №98354570, за яким ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» перерахувало на рахунок, відповідача, грошові кошти в розмірі 5000 гривень 00 копійок строком на 90 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 2,5000% з 1-го дня по 15 й день, в сумі 1875 грн. терміном оплати 01.12.2023; в розмірі 3,5000 % з 2-го по 90-й день у сумі 13125 грн , терміном сплати 14.02.2024 .(а.с.8-10) ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» надало відповідачу вказані грошові кошти, що підтверджується відомостю про кредитний договір.(а.с.11 на звор.) Реквізити банківської карти позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: 537541ХХХХХХ6824 (п. 2.2 Кредитного договору). [PERSON] не належним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього станом на 29.07.2025 року виник борг за кредитним договором №98354570 від 16.11.2023 в загальному розмірі розмірі 17 475 гривень, яка складається з 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 475 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості (Виписка з особового рахунку).(а.с.22,23) Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. За правилом частини першоїстатті 205 ЦК Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності достатті 6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другастатті 639 ЦК України). Абзац другий частини другоїстатті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьоїстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четвертастатті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостоюстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження №61-2303св21). Згідно умов договору, зокрема п. 5.11 визначено, що цей Договір укладається з допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) шляхом розміщення Кредитодавцем проекту кредитного Договору/додаткової угоди в Особистому кабінеті Позичальника, що є пропозицією про його укладання (офертою), та прийняттям пропозиції (акцептом) Позичальником, яка надається Позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи пропозицію (Оферту) Кредитодавця та погоджуючись з Правилами та умовами електронного договору, Позичальник отримує від Кредитодавця одноразовий ідентифікатор (алфавітно-цифрова послідовність, otp-пароль), який відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» використовується з метою підписання електронного договору. Кредитодавець передає одноразовий ідентифікатор Позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час його реєстрації у ІКС, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому SMS-повідомлення за номером фінансового мобільного телефону. Отриманий одноразовий ідентифікатор Позичальник додає до інших даних в ІКС. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Часом укладення Договору вважається момент повторного накладення кваліфікованої електронної печатки Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу після отримання ІКС Кредитодавця otp-пароля, введеного Позичальником.. Відповідно дост. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правиламист. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Встановлено, що з метою укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду - [NUMBER] .(а.с.12) Крім того, у процесі реєстрації в ІТС ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відповідач зареєстрував банківську платіжну карту № [NUMBER] для перерахування коштів. ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн. шляхом їх перерахування [PERSON] на банківську карту № [NUMBER] , що стверджується відповідним Документом про перерахування коштів FONDI А2С від 16.11.2023., як вбачається з відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Крім того, у розділі 6 договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, адреса проживання, контактний номер телефону та електронна пошта (а.с. 10). Як встановлено, договір про надання фінансового кредиту підписано [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем [PERSON] таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Тобто такі дії відповідача, як реєстрація у ІТК в особистому кабінеті, заповнення всіх необхідних реквізитів, зокрема із вказанням своїх особистих даних, зазначенням електронної пошти, даних паспорту, місця проживання, номер телефону тощо, отримання нею грошових коштів, які вона використовувала для своїх власних потреб, свідчать про укладення та прийняття ним умов договору кредиту №98354570 від 16.11.2023. Окрім того, слід зауважити, що відповідач не заперечує факт отримання від ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» грошових коштів, тому з урахуванням вказаного позиція відповідача щодо заперечення ним факту укладення кредитного договору через відсутність на ньому електронного підпису, що прирівнюється до власноручного підпису, суд не приймає, і сприймається як спосіб уникнення відповідальності за невиконані нею умов кредитного договору. В силу положеньст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зіст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до умов кредитного договору №98354570 від 16.11.2023, зокрема п. 1.7.1 та 1.7.2, визначено, що позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: З 1 го по 15 й день користування кредитом 2,5000% в сумі 1875 грн., термін оплати 01.12.2023 року , з 16 го дня по 90 й день користування кредитом 3,5000%, в сумі 13125 грн., термін оплати 14.02.2024. Строк дії кредиту становить 90 днів. З урахуванням вказаних положень, позивач нарахував заборгованість за відсотками у загальній сумі 12 475 грн. (1875+13125 грн=15000) (а.с.8). Натомість перевірений судом розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий позивачем є вірним відповідає умовам кредитного договору, окрім того слід зауважити, що позивачем нараховано навіть у меншому розмірі, ніж передбачений кредитним договором: так згідно договору заборгованість відсотків за користування кредитом становить 15000 грн, тоді як позивачем у позові заявлено заборгованість за кредитним договором у розмірі 12475 грн., при цьому слід зауважити, що суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог. 26.03.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу № 2603, відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а первісний кредитор відступає новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно умов договору факторинку до ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №98354570 від 16.11.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2603 від 26.03.2024 ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №98354570 від 16.11.2023 на суму 17 475 гривень, яка складається з 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 475 грн - заборгованість за відсотками. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно повернення суми кредиту і сплати відсотків за користування ним, а позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 98354570 від 16.11.2023, яка утворилась станом на 29.07.2025 в розмірі 17 475 гривень, та складається з: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 475 грн - заборгованість за відсотками, тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача у повному обсязі. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з положеннямист. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи норми частин 1, 2ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у п. 130, 131, 133 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. У п. 128 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду вказано, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому уст. 627 ЦК України. Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» здійснював адвокат Бачинський О.М. на підставі договору про надання правової допомоги №250725-1Ш від 25.07.2025, укладеного між ними. Крім договору про надання юридичних послуг №250725-1Ш від 25.07.2025 до суду надано також розрахунок суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до громадянина [PERSON] за кредитним договором №98354570 від 16.11.2023. Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» послуг адвоката щодо надання правової допомоги в цій справі. Згідно п. 4.2 договору про надання правової допомоги №250725-1Ш від 25.07.2025 у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved