Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У липні 2025 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість у розмірі 101189,66 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.04.2023 та встановивши мобільний додаток monobank отримала розрахункову карту [NUMBER] . Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі до 500000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є картка [NUMBER] . АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору, в результаті чого станом на 06.05.2025 має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 101189,66 грн. Ухвалою суду від 19.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що не заперечує проти розгляду справи без його участі та винесення заочного рішення. У судові засідання, призначені на 11.09.2025 та 06.10.2025, відповідачка не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду повернулися конверти з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованою адресою проживання. Крім того, відповідачка про судове засідання, призначене на 06.10.2025, повідомлена через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 04.04.2023 [PERSON] підписала анкету-заяву та запевнення до Договору про надання банківських послуг, в якихй зазначено, що анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, [PERSON] просить відкрити поточний рахунок в АТ "Універсал Банк" у гривні на її ім"я [NUMBER] , встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. У п.4 анкети-заяви зазначено, що вона засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключом, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнає, що УЕН є аналогом власноручного підпису. Згідно п.5.10.1 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при надання банківських послуг, розрахунковим періодом для погашення відсотків за кридетом вважається календарний місяць, наступний за звітним місяцем. Клієт доручає банку здійснювати списання грошей з його поточного рахунку за рахунок власних коштів, а в разі їхньої відсутності - за рахунок кредитного ліміту, в розмірі відсотків, які підлягають сплаті за договором, з 1 числа до останнього календарного місяця, наступного за звітним (після завершеня пільгового періоду). Списання відсотків за рахунок кредитного ліміту може бути здійснено за умови наявності невикористаного кредитного ліміту. З розрахунку\~заборгованості за\~договором б/н\~від 04.04.2023,\~укладеним між\~АТ "Універсал\~Банк"\~та [PERSON] ,\~вбачається,\~що станом\~на 06.05.2025,\~заборгованість відповідачки\~становить 101189,66\~грн. У розрахунку також відображено нарахування банком відсотків за користування кредиту, погашення яких здійснювалось за рахунок кредитних коштів, що призводило до збільшення заборгованості за тілом кредиту. Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] , за період з 04.04.2023-06.05.2025, заборгованість складає 101189,66 грн. Відповідачка активно користувалася наданою їй кредитною карткою, проводила розрахунки, знімала кошти, періодично здійснювала внесення коштів на картку. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що анкета-заява та запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг укладені в електронній формі та підписані удосконаленим електронним підписом [PERSON] . Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами". Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 04.04.2023 договору про надання банківських послуг з відповідачкою в електронному вигляді через підписання анкети-заяви та запевнення до Договору про надання банківських послуг електронним підписом відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". АТ "Універсал Банк" свої зобов"язання за договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачці відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, якими [PERSON] активно користувалася. У той же час, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, отримані та використані кошти у добровільному порядку банку не повернула, внаслідок чого заборгованість [PERSON] згідно наданого банком розрахунку станом на 06.05.2025 становить 101189,66 грн. і складається лише з тіла кредиту. Однак, суд не погоджується щодо стягнення з відповідачки заявленої заборгованості за кредитом, виходячи з наступного. З наданих позивачем Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, не вбачається, що з такими умовами була ознайомлена відповідачка, оскільки жодних доказів на підтвердження їх підписання [PERSON] або ознайомлення в електронному вигляді, не надано. Умови і правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови суперечать змісту або ж прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 зроблено правовий висновок про необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, згідно якого пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, що укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У наданому банком розрахунку, зазначено, що заборгованість по тілу кредита формувалася також шляхом погашення за рахунок кредитних коштів в межах встановленого кредитного ліміту нарахованих банком щомісячних відсотків, що призводило до збільшення заборгованості по тілу кредита на вказану суму, що в подальшому збільшувало базу нарахування самих відсотків та інших платежів. У той же час, підписані відповідачкою анкета-заява та запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг, не містять узгодженої між сторонами домовленості про стягнення банком сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту в межах встановленого кредитного ліміту на картку відповідачки. У підписаних документах лише узгоджено пільговий період користування кредитними коштами до 62 дні та при виході за його межі, нарахування відсотків в розмірі 3,1% на місяць. Однак, незважаючи на узгоджені між сторонами умови нарахування відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3,1% на місяць, у розрахунку вказана поточна процентна ставка у розмірі 37,2%, а також погашення нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту, що суперечить умовам узгодженими та доведеними банком відповідачці. Навіть при доведеності узгодження таких умов, позивачем не надано суду доказів про розмір встановленого кредитного ліміту на картку [PERSON] під час її використання, що унеможливлює у такому випадку перевірку дотримання позивачем п.5.10.1 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, якими передбаченого списання відсотків за рахунок наявного і невикористаного кредитного ліміту. Оскільки позивачем не надані відповідні докази, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді можливість стягнення відсотків за рахунок тіла кредиту, оскільки такі умови в анкеті-заяві та інших підписаних відповідачкою документах відсутні. З урахування встановлених обставин, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачці було відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, якими [PERSON] активно користувалася. Відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, отримані та використані кошти у добровільному порядку банку не повернула, а тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту є правомірними та підлягають частковому задоволенню. У наданому банком розрахунку та виписці вбачається, що заборгованість по тілу кредиту окрім безпосередньо витрачених відповідачкою сум позики, формувалася також шляхом погашення за рахунок кредитних коштів щомісячних відсотків, що призводило до збільшення у наступному періоді заборгованості по тілу кредиту на таку суму відсотків і відповідно збільшувало базу нарахування самих відсотків у подальшому, вимогу про стягнення яких позивачем не заявлено. З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до тіла кредиту відсотки в розмірі 23604,66 грн. списані за рахунок кредитного ліміту, оскільки позивачем у суді не доведено належними та допустимими доказами, що між позивачем та відповідачкою досягнуто таких умов при підписанні анкети-заяви, а також, що на час списання таких відсотків, кредитний ліміт був не використаний. Оскільки отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, позов в частині стягнення на користь позивача з відповідачки заборгованості підлягає задоволенню частково в розмірі 77585 грн., з виключенням із зявленого розміру вимоги відсотків погашених за рахунок тіла кредиту (101189,66 грн. (заборгованість за тілом кредиту) - 23604,66 грн. (відсотки погашені за рахунок кредита). Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми позики є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми позики. Оскільки [PERSON] не виконала умови договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 77585 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (77585/101189,66)х3028 = 2321 грн. 65 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial