Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий цент» (далі позивач, кредитодавець) через систему "Електронинй суд" звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі -відповідач, боржник, позичальник) про стягнення заборгованості по кредитному договору (оферти) № 02.04.2024-10000628 від 02.04.2024. В обґрунтування позову вказано, що на підставі договору, який підписаний сторонами цифровим електронним підписом, пройшовши ідентифікацію особи, позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в сумі 6 000 грн строком на 62 дні. Порядок, умови використання та погашення кредиту зазначені у договорі. Відповідач використав кредитні кошти, але свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість в сумі 17 070,00 грн, чим порушив права та інтереси позивача, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. ІІ. Відзив Відповідач, який був належно повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місцем його проживання, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024 матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Гуртовій Т. І. Ухвалою суду від 10.09.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. У зв`язку із неякою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Обставини, встановлені судом Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору (оферти) № 02.04.2024-10000628 від 02.04.2024 р. В обґрунтування позову вказано, що на підставі договору, який підписаний сторонами цифровим електронним підписом, пройшовши ідентифікацію особи, позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в сумі 6 000 грн строком на 62 дні. Порядок, умови використання та погашення кредиту зазначені у договорі. Відповідач використав кредитні кошти, але свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість в сумі 17 070,00 грн, чим порушив права та інтереси позивача, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Заходів досудового врегулювання спору - позивачем не здійснювалось. V. Релевантні джерела права Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавецъ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 12 Закону «Про електронну комерцію», електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. VI. Мотиви суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Так, матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем належними доказами не спростовано наявності заборгованості перед товариством. Тому, за відсутності таких доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості, зазначені у договорі, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, витікають із договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. VII. Розподіл судових витрат Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн та заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved