Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, а саме просив: зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та встановити наступний порядок побачень: кожну суботу з 12 год. до 18 год., кожну неділю з 12 год. до 18 год. без присутності відповідачки; будь які дні з 19 год. до 20 год. спілкуватися в мережі Інтернет за телефоном доньки або [PERSON] без присутності останньої; по 15 днів під час літніх та зимових канікул на території України, за місцем проживання чи перебування батька без присутності відповідачки; зобов`язати [PERSON] повідомляти позивача про зміну місця проживання дитини, виїзд за кордон, а також повідомляти про актуальні засоби зв`язку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.09.2024 рішенням Залізничного районного суду м. Львова розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою. В шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю. Відповідачка переїхала у м. Львів разом з донькою, живе з іншим чоловіком та його матір`ю, на яких залишає доньку. Позивач звертався до поліції що проведення перевірки відповідачки та вжиття заходів за фактом того, що остання перешкоджала побаченню з дитиною. 04.11.2024 у відповідь на адвокатський запит відділом поліції надано інформацію, що здійснено перевірку та не виявлено порушень, дитина перебувала з нянею, у квартирі сторонніх осіб не було. Позивач неодноразово приїздив до м. Львів для побачень з донькою, однак відповідачка перешкоджає цьому, ігнорує права позивача на виховання дитини, мирно врегулювати спір не вдається. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області 31 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та пояснили, що відповідачка не дозволяє бачитися позивачу з донькою, мирно врегулювати спір неможливо, тому просять встановити порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки. Позивач погодився з висновком Служби у справах дітей в частині встановлення побачень з донькою в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця впродовж 4 годин за погодженням з матір`ю та в її присутності. Відповідачка та її представник вважали позовні вимоги не обґрунтованими та просили відмовити в їх задоволенні. Відповідачка наголосила на тому, що через малий вік доньки побачення з позивачем без присутності відповідачки є неможливим. Крім того, позивач постійно з`являється до доньки без попередження та не враховує режим дитини. Представник Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду висновок органу опіку та піклування щодо можливого розв`язання спору. Судом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.06.2023, актовий запис № 83. Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 20.09.2024 у справі № 462/4446/24 шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 22.05.2021, актовий запис № 37, розірвано та ухвалено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно. Донька сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , проживає з відповідачкою, що не оспорюється сторонами. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як слідує з висновку Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.06.2025 орган опіки рекомендує встановити наступний графік побачень: - в першу, третю суботу та в другу, четверту неділю місяця впродовж 4 годин за погодженням з матір`ю та в її присутності, в інші дні зустрічі можуть відбуватися за домовленістю з матір`ю дитини. З висновку також слідує, що проведено обстеження умов проживання матері та дитини за наслідком чого складено Акт від 06.05.2025, згідно якого дитина забезпечена усім необхідним, для виховання та розвитку створено належні умови, складні життєві обставини відсутні. Також, складено Акт обстеження умов проживання батька від 24.04.2025 та встановлено, що умови проживання дуже добрі, члени сім`ї добре відгукуються про дитину, готові допомагати батькові у її вихованні, складні життєві обставини відсутні. Відповідно до абз. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько, мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 15 вказаного закону передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно із ст. 27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Стаття 159 СК України передбачає порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, позивач має безумовне на рівні з відповідачкою право на спілкування з донькою [PERSON] , а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини. В судовому засіданні встановлено, що між сторонам дійсно існує конфлікт щодо способу і порядку участі батька дитини - позивача в вихованні дитини, яку відповідач мотивує тим, що [PERSON] приїздить без попередження та порушує графік дитини. Свідок [PERSON] (мати позивача) в судовому засіданні повідомила, що дану ситуацію знає зі слів сина, який неодноразово їздив до м. Львова для побачення з дитиною, однак повертався додому без результату. Іграшки, які купував для доньки привозив назад, так як зустрічі не відбувалися. Також, в якості свідків допитані [PERSON] та [PERSON] , які надали ідентичні пояснення як і доводи сторін у справі. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності з урахуванням положень статей 76-80, 89 ЦПК України. Суд враховує, що між сторонам дійсно існує конфлікт щодо способу і порядку участі батька дитини у її вихованні. Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, яким визначено графік побачень позивача із дитиною, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, тому саме такий графік побачень суд приймає до уваги і визначає позивачу для побачення позивача з донькою Даною. Позивач в судовому засіданні погодився на побачення з донькою в присутності матері, з огляду на що та малий вік дитини, її потреби, суд вважає необхідним проводити побачення позивача з донькою в присутності відповідачки. Що стосується вимоги позивача про побачення по 15 днів під час літніх та зимових канікул за місцем проживання чи перебування батька без присутності матері, враховуючи вік дитини, якій на сьогоднішній день виповнилося 2 роки, а тому не відвідує шкільний заклад, в якому існують зимові та літні канікули. Таким чином, дана вимога задоволенню не підлягає. Доводи представника позивача про те, що рішення суду виконуватиметься в майбутньому, суд оцінює критично. Так, дійсно виконання рішення здійснюється в майбутньому, однак, обставини, на які сторони посилаються для обґрунтування своїх вимог чи заперечень мають існувати на момент розгляду справи, а не мати абстрактний характер. Вимоги про спілкування батька з дитиною в мережі Інтернет, засобами телефонного зв`язку за особистим номером телефону доньки або номером телефону відповідачки без її присутності, про повідомлення актуальних засобів зв`язку не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, позивачем не доведено наявність у доньки власного телефону, а враховуючи вік дитини таке спілкування скоріш за все неможливо. Зобов`язувати відповідачку використовувати власний мобільний пристрій для можливості батька спілкування з дитиною, суд вважає неправомірним. Вимога про обов`язок відповідачки повідомляти про місце проживання дитини та про виїзд її за кордон, враховуючи її визнання самою відповідачкою, підлягають задоволенню. Визначений судом спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою повністю відповідатиме інтересам дитини, сприятиме її вихованню кожним з батьків та не спричинить порушення батьківських прав. При цьому, суд роз`яснює, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткового порядку участі батька у вихованні та спілкуванні із донькою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви. Так, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, за подання даного позову позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп.. Саме такий розмір судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial