Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

В серпні 2025 року позивач звернувся до суду позовом про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, в якому просив суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] за заборгованість за спожиті житлово-експлуатаційні послуги у розмірі 5251,88 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Представник позивача ВАНЖА МИКОЛА СЕРГІЙОВИЧ надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим трекінговим номером №0601181563994, однак у судові засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов відповідачка не подала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №405477963 від 26 листопада 2024 року відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, 27 березня 2020 року між ТОВ «Управляюча компанія «Затишок сервіс» і співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] (одним із власників якого є відповідач) було укладено Договір про надання послуг з управлінням будинком, спорудами та прибудинковою територією багатоквартирного баудинку за адресою: [ADDRESS] від 27.03.2020 р № 1/5 ДБ. 01.07.2025 р. Позивач припинив надання послуг за Договором управління № 1/5 ДОБ від 27.03.2020 року у зв`язку із створенням ОСББ в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.1. Предметом цього Договору є забезпечення Виконавцем надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території у багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] , а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. У відповідності до п.п.2.2.,3.2.1.,Сплата Споживачем спожитих послуг здійснюється протягом десяти днів з моменту отримання квитанції про оплату житлово-експлуатаційних внесків, але не пізніше 25 числа кожного місяця. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим Договором строк. Станом на 01 липня 2024 року та на теперішній час у відповідача існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комуналтні полсуги за Договором управління №1/5 ДБ від 27.03.2020 року, а саме у розмірі 5251, 88 грн., що підтверджується Випискою з особового рахунку ДБС1К5078 станом на 28 липня 2025 року. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 10 ч. 1ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено: обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Пунктом 5 тієї ж статі встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами тощо. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 ч. 1ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежною сплатою коштів за надані послуги, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за Договором №1/5/ДБ від 27 березня 2020 року у розмірі 5251 грн. 88 коп., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового у розмірі 3028 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved