Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач в особі представника - Алексійчук Н.В. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з данною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на первинному обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває малолітня [PERSON] [INFO] . 17.10.2018 року згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, сектором ювенальної превенції Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за адресою: місто Київ, проспект Червоної Калини, будинок 87 була виявлена малолітня [PERSON] , [INFO] без супроводу дорослих та доставлена до лікарні з метою медичного обстеження. Відповідно до розпорядження Деснянської районної адміністрації від 14.12.2018 року №672 «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на повне державне утримання» дитину влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка». Мати дитини проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини має тривалу хворобу, яка перешкоджає їй виконувати свої батьківські обов`язки відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 74 від 17.05.2019 року, виданої КНП «Київською міською психоневрологічною лікарнею №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.07.2019 року № 383 « Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній дитині надано такий статус. Мати не відвідувала малолітню дитину, не цікавилась станом здоров`я та її розвитку. Спеціалісти Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово були здійснені виїзди за адресою проживання матері, однак двері ніхто не відчиняв На засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] не з`явилась. Орган опіки та піклування дійшов висновку дійшов висновку, що мати нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дитини, тому діючи в найкращих інтересах дитини позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 03.06.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.08.2025 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Будь - яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження від серії [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києвівідділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28 липня 2018 року, а/з №2107 батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 17.10.2018 року згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, сектором ювенальної превенції Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за адресою: місто Київ, проспект Червоної Калини, будинок 87, була виявлена малолітня [PERSON] , [INFO] без супроводу дорослих та доставлена до лікарні з метою медичного обстеження. Відповідно до розпорядження Деснянської районної адміністрації від 14.12.2018 року №672 «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на повне державне утримання» та розпорядження від 02.07.2019 року №383« Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дитину влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка» тамалолітній дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини є одинокою матер`ю, проживає за адресою: [ADDRESS] , є інвалідом II групи, має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків №37 від 18.01.2024 року, виданої КНП «Київською міською психоневрологічною лікарнею №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Мати, не відвідувала малолітню дитину, не цікавилась станом здоров`я та розвитку. Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово були здійснені виїзди за адресою проживання матері, однак двері ніхто не відчиняв. Відповідно до розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.06.2021 року №388 малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації зверталась до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» щодо надання висновку лікарсько-консультативної комісії про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 20.08.2024 року №061/32-2289 надало відповідь згідно якого з [PERSON] відсутній зв`язок, пацієнтка на прийом до лікаря-психіатра не з`являлась. Так, останній висновок № 37, виданий 18.01.2024 року та дійсний до 17.07.2024 року. [PERSON] не надала висновок лікарсько-консультативної комісії та за повідомленням лікарні не з`являється для проходження огляду, ігнорує запрошення Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації 12.12.2024 року до Деснянського УП ГУ НП у місті Києві направлено лист щодо встановлення місцезнаходження матері. Відповідно до інформації Деснянського УП ГУ НП у місті Києві від 26.12.2024 року за №294462-2024 місцезнаходження [PERSON] встановити не можливо. 10.02.2025 року батьки вихователі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Національної поліції України із заявою про розшук [PERSON] на підставі ст. 115 Кримінального кодексу України. 01.05.2025 року на комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було винесено питання щодо доцільності звернення до суду з позовом та поданням до суду висновку про доцільність позбавлення батьківськиї прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . Мати на засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Одноголосним рішенням вищезазначеної комісії було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом до суду та наданням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Нормою статті 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, відповідно до положень якої мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 17 зазначеної Постанови роз`яснює, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно частини 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсний обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України). При цьому, суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК України). Згідно викладеного у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №102-48 від 03.01.2025 року, діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньо ї дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, по досягненню чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до положень ст. 164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] батьківського піклування та обов`язків щодо дитини не виконує. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені суттєві порушення прав неповнолітної [PERSON] з боку її матері. Невиконання батьків своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, негативно впливає на її здоров`я та розвиток, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі по 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved