Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання за позивачем за набувальною давністю право власності на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 68кв.м, житловою площею 36,5кв.м; житлового будинку, літ. «Д», загальною площею 52,5 кв.м, житловою площею 38,4кв.м; сараїв літ. «Б», «В», «Е», «Ж», «И», «К»; навісу літ. «З»; літньої кухні літ. «Л»; туалету літ. «М»; водопроводу №l; воріт №2; хвіртки №3; огорожі №4. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] та є її єдиним спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Іншим власником цього домоволодіння був брат матері [PERSON] , на праві спільної часткової власності належало 2/3 частин вказаного домоволодіння. [PERSON] помер [INFO] , інших спадкоємців після його смерті немає. Позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння на 1/3 частки домоволодіння. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його рідного дядька [PERSON] було відмовлено з тих підстав, що згідно з положеннями ЦК УРСР, які були чинними на час відкриття спадщини, рідні племінники не є спадкоємцями, оскільки відсутні у переліку черг до спадкування. З дня смерті [PERSON] 2/3 частин домоволодіння немає власника. У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання права власності за набувальною давністю. Рух справи у суді. Ухвалою суду від 19.04.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.01.2020 року витребувано докази. Ухвалою суду від 29.09.2020 року зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 28.05.2021 року відновлено провадження у справі та замінено померлого позивача [PERSON] на його правонаступників [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 року у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] , справа №766/7956/19 надійшла в провадження судді Шестакової Я.В. Ухвалою суду від 01.03.2024 року прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиції учасників справи. 20.09.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, що за ним має бути визнано право власності на домоволодіння. Крім того, позивачем не доведено, чому саме Херсонська міська рада має бути відповідачем по справі. 02.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній зазначив, що враховуючи відсутність у померлого інших родичів (спадкоємців), після смерті дядька він добросовісно заволодів майном, яке не має власника, оскільки вважав себе, як єдиного родича померлого його спадкоємцем. Крім цього, позивач разом з дядьком був співвласником домоволодіння, тому маючи переважне право на придбання у власність іншої частки домоволодіння, вважав, що внаслідок смерті дядька, він має право на володіння часткою померлого. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Токаленко В.М. подала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за номером телефону вказаним позивачем у заяві-згоді на смс сповіщення про дати судових засідань. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі зазначила, що позовні вимоги не визнає, позицію викладену у відзиві від 20.09.2019 року підтримує. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що Херсонським міським відділом РАЦС складено актовий запис №2649. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №440. Позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями 1/3 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №2-255 та №2-254, яке належало [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №599 виданого 01.04.1974 року [PERSON] є власником 2/3 частин домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , за заповітом [PERSON] . Мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.344ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст.344ЦК України, тобто наявність законного об`єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння. Згідно п.п. 9, 11, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.\~15,16ЦК, а також ч.4\~ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Водночас Верховний Суд в своїх рішеннях (зокрема постанові від 29 березня 2018 року у справі №175/4741/16) неодноразово висловлював правовий висновок, згідно якого давність володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Володіння майном повинно бути безтитульним. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Подібні висновки зробив Верховний Суд в своїх постановах від 25 червня 2018 року у справі №293/312/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі №922/1574/17, від 01 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц та, в подальшому, неодноразово підтверджував, зокрема у постановах від 23 жовтня 2021 року у справі №365/5/20, від 20 грудня 2021 року у справі №294/380/20, від 15 листопада 2022 року у справі №293/1061/21 (провадження №61-4347св22), від 15 червня 2023 року у справі №359/8844/20 (провадження №61-5539св23) та від 27 березня 2024 року у справі №462/2756/18 (провадження №61-15779св20). При вирішенні справи судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями та правонаступниками першого позивача про справі [PERSON] , який помер, заявляючи позовні вимоги про визнання права власності на 2/3 частин спірного житлового будинку, не обґрунтували та не надали суду будь-яких доказів, що за ними має бути визнано право власності на частину домоволодіння саме у порядку набувальної давності, крім того, як частина будинку на який позивачі просять визнати за ними право власності за набувальною давністю, за життя належала [PERSON] , який є родичем позивачів, про що позивачам було відомо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 2/3 частин житлового будинку за набувальною давністю, оскільки позивачі в контексті положень\~ст. 344 ЦК України\~не є добросовісними та безтитульними набувачами частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки\~\~\~відсутня така умова для набуття права власності за набувальною давністю як безтитульність володіння. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~ [PERSON] та [PERSON] необґрунтовані,\~не доведені\~нележними та допустимими доказами, заявлені з невірно обраним способом захисту, а тому\~задоволенню не підлягають. У відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги не задоволено, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: dismissed