Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Тарасюк Н.Г., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження про батьківство. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 30 жовтня 2020 року він перебував з відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому відділом ДРАЦСу ЦЗМУЮ (м. Хмельницький) шлюбі. Однак сімейне життя з відповідачкою не склалось, і рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 21.05.2025 їх шлюб було розірвано. Після цього, 20.06.2025 відповідачка повідомила позивачу про те, що у неї [INFO] народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження якого він записаний батьком дитини, а тому вона може ставити питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, з чим останній погодитися не може. 23.06.2025 року позивач оформив за кордоном заяву про невизнання свого батьківства, після чого йому повідомили про те, що реєстрація народження дитини на нього вже зроблена. Запис про батьківство позивача в актовому записі про народження дитини [PERSON] зроблено 18.06.2025 року Калинівським відділом ДРАЦСу у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до положень ч.1 ст. 122 СК України в зв`язку з тим, що шлюб розірвано менше як за десять місяців до народження дитини. Враховуючи вищевикладене позивач змушений звернутися з даним позовом до суду, та просить суд виключити відомості про нього, як про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 09.09.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Тарасюк Н.Г. у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без участі позивача, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, судові витрати стягнути з відповідачки. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Калинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у підготовче засідання не з`явився, однак 07.10.2025 на адресу суду від начальника відділу ДРАЦС Л.П. Гавронської надійшов лист про розгляд справи без присутності представника відділу ДРАЦС. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що визнання відповідачем позову про виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження дитини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2020 року, який рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2025 року у справі № 132/983/22 розірвано. [INFO] у відповідачки народився син, Державна реєстрація народження якого була проведена відповідно до ч.1 ст. 122 СК України в зв`язку з тим, що шлюб розірвано менше як за десять місяців до народження дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , складеного 18 червня 2025 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №154 та рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 21.05.2025 року, відповідно до якого було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач визнала позов, підтвердивши, що позивач [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виключивши з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як про батька дитини. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. 136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved