Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

У квітні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із позовною заявою до Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 травня 1982 року відділом комунального господарства виконкому Микитівської ради народних депутатів м. Горлівка, Донецької області, відповідно до рішення виконкому № 155/1 від 28 квітня 1982 року, щодо відводу земельної ділянки, був складений з громадянином [PERSON] Договір щодо надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинка на праві особистої власності з кількістю кімнат від одного до п?яти включно (надалі - Договір). Відповідно до Договору Позивач повинен був побудувати одноповерховий житловий будинок, літню кухню та гараж. Після будівництва житлового будинка, літньої кухні та гаража позивача отримав технічний паспорт від 26.11.1986 року, який був виданий Горлівським бюро технічної інвентаризацією. Відповідно до\~Наказу Міністерства\~з питань\~реінтеграції тимчасово\~окупованих територій\~України від\~28.02.2025\~року №\~376,\~селище Зайцеве,\~Світлодарської міської\~територіальної громади,\~Бахмутського району\~з 09.10.2022\~року включено\~до Переліку\~територіальних громад,\~що тимчасово\~окуповані Російською\~Федерацією. Вказує, що для отримання компенсації на знищений об?єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будучи потенційними отримувачем компенсації для відновлення свого житлового будинку, пошкодженого внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, позивач звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Рішенням державного реєстратора від 28.11.2024 №76329937 Позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось «актуалізувати» відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому Позивачем компенсації для відновлення свого будинку, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового шляху відновлення невизнаного права власності на будинок, позивач звертається до суду про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на їх усунення. 02 червня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити позовні вимоги. У судове засідання представник Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, у розгляді справи поклався на розсуд суду. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 травня 1982 року відділом комунального господарства виконкому Микитівської ради народних депутатів м. Горлівка, Донецької області, відповідно до рішення виконкому № 155/1 від 28 квітня 1982 року, щодо відводу земельної ділянки, був складений з громадянином [PERSON] Договір щодо надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинка на праві особистої власності з кількістю кімнат від одного до п?яти включно по [ADDRESS] . Після будівництва житлового будинка А-1 загальною площею 86,9 кв.м., житлової площі 62,9 кв.м., гаражу Б, сараю В позивач отримав технічний паспорт від 26.11.1986 року, який був виданий Горлівським бюро технічної інвентаризацією на домоволодіння по [ADDRESS] . У вказаному технічному паспорті зазначено, що житловий будинок побудовано у 1982 році, гараж у 1985 році, сарай у 1986 році. У відповідності до Акту прийому в експлуатацію завершеного будівництвом індивідуального домоволодіння від 12 лютого 1987 року, комісією постановлено знести сарай В та ввести в експлуатацію житловий будинок. Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76329937 від 28 листопада 2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Середа А.О. Виконавчого комітету Слобожанської селищною ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області відмовлено у проведені реєстраційних дії за заявою у зв?язку з не усуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав невизнання права власності на такий об`єкт. Відповідно до статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно зі статтею 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі Порядок). Стаття 31 Закону визначає, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Також п. 78 Порядку визначає, що документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] закінчено будівництвом індивідуальний житловий будинок, господарські споруди за адресою: [ADDRESS] , до 5 серпня 1992 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. З наданого позивачем рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76329937 від 28 листопада 2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Середа А.О. Виконавчого комітету Слобожанської селищною ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області неможливо встановити, що об?єктом реєстрації права власності є саме домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] . Окрім цього позивачем не доведено, що останній позбавлений можливості зареєструвати право власності на спірне домоволодіння закінчене будівництвом до 5 серпня 1992 року у позасудовому порядку та Територіальна громада в особі Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області оспорює таке право позивача. Враховуючи викладене суд доходить переконання, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що його право власності на спірне домоволодіння оспорюється або не визнається, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв?язку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed