Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 31 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003481438, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4300,00 грн. 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було відступлено право вимоги за кредитним договором №10003481438 від 31 березня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно договору факторингу розмір заборгованості [PERSON] в зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту становить 18888,32 грн, з яких: 4300,00 грн\~заборгованість за тілом кредиту, 14588,32 грн.\~заборгованість за відсотками. З огляду на вказані обставини, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10003481438 від 31 березня 2021 року в розмірі 18888,32 грн. і понесені судові витрати по справі: 2422 грн. 40 коп. судового збору та 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 30.06.2025 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~попередньо подав\~заяву про\~розгляд справи\~у відсутності\~представника позивача,\~підтримання позовних\~вимог, проти заочного розгляду не заперечує . Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003481438, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4300,00 грн, строком кредитування 30 днів до 30 квітня 2021 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,14% в день. 05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №10003481438 від 31 березня 2021 року в розмірі 18888,32 грн, з яких: 4300,00 грн\~заборгованість за тілом кредиту, 14588,32 грн.\~заборгованість за відсотками. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою Вих. № 3211714775-АВ від 27 червня 2024 року про погашення заборгованості в розмірі 18888,32 грн. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст.\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11Закону\~України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12Закону\~України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з абз. другим частини другої\~статті 639ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на те, що факт підписання сторонами договору №10003481438 від 31 березня 2021 року та отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 4300,00 грн не спростований, а тому суд вважає вказаний договір укладеним і що між сторонами досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4300 гривень. Вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Згідно з доданого позивачем до позову розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором №10003481438 від 31 березня 2021 року становить 18888 гривень 32 копійки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і відповідачем договору №10003481438 дана фінансова установа надала позичальнику кредит, а останній зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі у визначений договором до 30 квітня 2021 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048 ЦК України\~мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування\~30 днів, тобто до 30 квітня 2021 року. Досліджений судом розрахунок заборгованості, свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування позикою включає періоди, які виходять за межі строку кредитування (30 днів, до 30 квітня 2021 року), а тому є безпідставною і задоволенню не підлягає. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач повинен був сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 1470,60 грн. (4300,00 грн. х 1,14 % х 30 днів). Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №10003481438 від 31 березня 2021 року в розмірі 5770,60 грн., яка складається із: 4300,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 1470,60грн.\~сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422,40 грн., та 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 01.01.2025 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено договір про надання правничої\~допомоги №42649746. Також, в матеріалах справи міститься детальний опис робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для наданя правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), загальна вартість виконаних робіт 9000 грн., додаткова угода №10003481438 до договору №426497465 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог - позов було задоволено у процентному відношенні на 30,35%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 740,04 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 2749,50 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial