Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

22 листопада 2024 року Товариство зобмеженою відповідальністю"Фінансова Компанія "Фінтраст Україна", в особі представника позивача Столітнього М.М., звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Україна" заборгованість за кредитним договором в розмірі 45\~525 грн 26 коп., судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 4002058 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 7000 грн на строк 360 днів: з 23.09.2023 по 17.09.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 7\~000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] відповідача [PERSON] . Однак остання не виконала умов кредитного договору, не сплатила кредит та проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. У період з 23.09.2023 по 24.05.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 32 898 грн 27 коп. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у мумі 2\~773,00 грн. \~ \~ \~ \~ У подальшому, 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна»» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржника. Всупереч умовам договору, відповідач не виконала свого зобов`язання у повному обсязі, тому має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором №4002058 від 23.09.2023 у розмірі 45 525 грн 26 коп, з яких 6 999 грн 99 коп - тіло кредиту; 30 125 грн 27 коп - нараховані проценти первісним кредитором; 8 400 грн 00 коп - нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів; яку разом із судовим збором у розмірі 2422 грн 40 коп та витратами на правову допомогуу розмірі 10 000 грн 00 коп товариство просило суд стягнути з відповідача. Ухвалою судді Гадяцького районного суду від 27 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» копію ухвали про відкриття провадження отримав 28.11.2024. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримала, зворотне повідомлення повернуте до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховими ідентифікаторами № 06\~102 1215 2407, копію ухвали суду, відповідачу не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", то суд приходить до висновку, що згідно п. 4 ч.6 ст. 272 ЦПК України відповідачу вручено вказане поштове відправлення і фактично вона є повідомленою про розгляд справи в суді першої інстанції. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 1\~:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8658/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8658" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~За таких обставин, у відповідності до положень ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. 23 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4002058 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 7 000 грн 00 коп, строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом: стандартна процентна ставка становить 2,00% в день, знижена процентна ставка становить 1,40% в день. Договір та паспорт споживчого кредиту були підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором С875 (а.с.24-33,35-37). Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Згідно інформації наданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 23.09.2023 о 11 год 40 хв на платіжну карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 288085135, було перераховано грошові кошти у сумі 7 000 грн 00 коп. (а.с.17). Таким чином, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на платіжну карту [PERSON] грошові кошти. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання в повному обсязі за договором не виконала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» за договором №4002058 від 23.09.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту заборгованість [PERSON] станом на 24.05.2024 становить 37\~125,26, з яких: 6\~999,99 грн заборгованість за тілом кредиту, та нараховані проценти за користування грошовим коштами у період з 23.09.2023 року по 24.05.2024 рік в сумі 32\~898,27 грн, в тому числі враховуючи часткове погашення заборгованості. 24 травня 2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з яким до ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором № 4002058 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 укладеним з [PERSON] (а.с.84-88). Згідно з п. 1.1. договору факторингу за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 3.2., 3.3., 3.4 договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором, становить 93 718046,56 грн. Ціна продажу за договором становить 1 709315.92 грн, які Фактор сплачує клієнту протягом 5 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників. 24 травня 2024 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року та скріпили своїми печатками (а.с. 89). Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] свої зобов`язання по сплаті відсотків та тіла кредиту не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором № 4002058 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 в сумі 45 525 грн 26 коп, яка складається з: суми заборгованості за основним боргом у розмірі 6 999 грн 99 коп, суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором у розмірі 30 125 грн 27 коп, суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів у межах погодженого строку надання кредиту у розмірі 8 400 грн 00 коп (а.с.41, 46). (Розрахунок заборгованості ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» додається): 6999,99 грн * 2% = 140 грн*60 календарних дні = 8400 грн. Зазначений розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг та нараховані проценти за стандартною відсотковою ставкою 2% за користування грошовими коштами. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4002058 від 23.09.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 38\~525,27 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 30\~125,27 грн., проценти нараховані ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» у сумі 8 400 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернула ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за договором № 4002058 про надання споживчого кредиту від 23.09.2023 становить: 6999,99 грн. - тіло кредиту, 38\~525,27 грн. сума процентів. Крім цього, позивач вказав, що додатково нарахував проценти в сумі 8400 грн. за 60 календарних днів (24.05.2024-22.07.2024) в межах строку договору. Оскільки вбачається, що отримані кредитні кошти та проценти за їх користування у строки визначені електронним кредитним договором відповідачем не повернено, тому суд уважає, що суми заборгованості за кредитом на користь позивача підлягають до стягнення. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем по справі суду не надано. Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 422,00 грн, які він сплатив згідно платіжної інструкції №3555 від 18.11.2024 (а.с.99) Також, у позовній заяві позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Суд враховує, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. 17 липня 2024 року між ТОВ "Фінансова Компанія " Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги №17/07-2024 (а.с.34). Відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 5696-13/11-2024 від 13.11.2024 про надання правової допомоги згідно договору №17/07-2024 від 17.07.2024 (а.с.40) та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 13.11.2024 адвокатом було надано послуги, загальна вартість яких 10 000,00 гривень (а.с.47- 48). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №824/20/23 висловив правову позицію, що зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертоюстатті 137 ЦПК України. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі сторін. Крім того, надані послуги є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 5 000,00 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.

Outcome: partial