Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання прав забудовника в порядку спадкування за законом та визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначили, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Позивачі, як його син та донька, є єдиними спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, оскільки вчасно звернулись до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, у вигляді: земельних ділянок площею 8,12 га, з кадастровим номером 1224881200:01: 001:0114 та площею 7,1500 га з кадастровим номером 1224881200:01: 001:0203 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для обслуговування та будівництва житлового будинку, площею 0.250 га у межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка надана у власність на підставі рішення 6 сесії 6 скликання Василівської сільської ради №68-6\\6 від 06.11.2006 року. На земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачами отримані свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 29.09.2022 року Державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори. Але у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку за спадкодавцем не зареєстровано, постановою нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у цій частині спадщини. Просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] всі права забудовника на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з правом реєстрації права власності в органах державної реєстрації. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право на завершення приватизації та реєстрації права власності земельної ділянки для обслуговування та будівництва житлового будинку, площею 0.250 га у межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка надана у власність [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 6 скликання Василівської сільської ради № 68-6\\6 від 06.11.2006 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . До початку відкритого судового засідання представник позивачів [PERSON] надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, рішення прийняти відповідно до чинного законодавства. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2021 року. Матеріалами справи встановлено, що позивачі, [PERSON] ,\~ [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON] . Після смерті батька позивачі прийняли спадщину звернувшись до Другої синельниківської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №12/2022 (яку оглянуто в судовому засіданні). Крім того, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.09.2022 року на земельну ділянку розміром 8,12 га, кадастровий номер №1224881200:01:001:0114. Судом встановлено, що 29.09.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. за реєстровим номером № 2-359. Відповідно до умов договору до складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входить: - земельна ділянка розміром 8,12 га кадастровий № 1224881200:01:001:0114, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; - земельна ділянка розміром 7,1500 га кадастровий № 1224881200:01:001:0203, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. 5. Після укладення цього договору: - у спадщину до [PERSON] переходить: - земельна ділянка розміром 8,12 га кадастровий № 1224881200:01:001:0114, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; - у спадщину до [PERSON] переходить: - земельна ділянка розміром 7,1500 га кадастровий № 1224881200:01:001:0203, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. 17.04.2024 р. нотаріус видала [PERSON] та [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений житловий не надано. На підтвердження належності спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано суду довідку видану КП «Синельниківське МБТІ» від 15.04.2019 р. №442, з якої вбачається, що згідно архівної справи КП «Синельнйківське МБТІ» повідомляє, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані за адресою: [ADDRESS] , право власності за [PERSON] в КП "СМБТІ" не зареєстроване. Опис об`єкту: А1-1 житловий будинок, 1972 р/з, цегляний, загальною площею 67.2 кв.м, житловою площею 36.4 кв.м., а 2-1 прибудова цегляна, 1972 р/з, Б сарай, цегляний 1972 р/з, В сарай цегляний, 1972 р/з, Д навіс стовпи металеві, 1972 р/з, 3 літній душ цегляний 1972 р/з, К вбиральня дерев, 1972 р/з, №1-2 огорожа шиферна, 1972 р/з, І бруківка бетонна, Г гараж цегляний, 1972 р/з, Е сарай цегляний 1972 р/з, №3 водоколонка металева; Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 12.04.2019 року; Інвентаризаційну справу №173 на будинок [ADDRESS] . З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №165205 від 02.07.2007 року, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,250 га призначена для обслуговування та будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] поданих позивачем документів, випливає, що за життя спадкодавець [PERSON] не оформив і не зареєстрував права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а тому за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, спадкоємцям за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16\~ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Пункт 1 ч.2 ст.\~16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 статті 178\~ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331\~ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ч.3 ст.331\~ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з ч. 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч.1 п.11 ст.346\~ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини, а виходячи з пункту 23 вказаної постанови в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 статтею 1218\~ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126. ВССУ у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» дійшов висновку, що якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1267 ЦКУ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожний із спадкоємців успадковує по 1/2 частині прав забудовника на спірний житловий будинок. Враховуючи вказані обставини, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а також не порушують права та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved