Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №845626703 від 01 лютого 2024 року у розмірі 11855 грн. 93 коп. та понесені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Позов мотивує тим, що 01 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №845626703. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 9100 грн., а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом із відсотками за користування кредитом. Проте, відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з цим у неї на момент подання позовної заяви виникла заборгованість у розмірі 11855 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 6861 грн. 25 коп., заборгованості за несплаченими відсотками - 4994 грн. 68 коп. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до п.2.1 договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс» право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідачки, що підтверджується реєстром боржників у розмірі 11855 грн. 93 коп. Заборгованість за кредитним договором №845626703 від 01 лютого 2024 року не погашена, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цих коштів з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно із позовними вимогами просить про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 16 липня 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 05 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 03 вересня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідачки. Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 18 вересня 2025 року, за клопотанням відповідачки та у зв`язку з витребуванням доказів у АТ «Приват банк». Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2025 року, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування доказів та неявкою сторін. 29 вересня 2025 року на виконання ухвали суду від 03 вересня 2025 року, на адресу суду надійшла витребувана інформація від АТ «Приват банк». З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , укладений кредитний договір №845626703 у формі електронного документу. Згідно п.2.1 договору сторони домовились, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 11830 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за коритсування кредитодавця відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього, правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту кредитодавця. Сума кредиту, що зазначена в п.2.1 договору, складається з двох частин: одна частина в розмірі 9100 грн. видається позичальнику в порядку, передбаченому договором, а інша частина в розмірі 2730 грн. утримується кредитодавцем із суми кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати комісії (п.2.2 договору). У матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в якому зазначена інформація щодо основних умов кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Згідно з платіжним дорученням від 01 лютого 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів відповідачці у розмірі 9100 грн., відповідно до договору №845626703 від 01 лютого 2024 року на картку № [NUMBER] , яка вказана у заявці на отримання грошових коштів у кредит. Згідно з інформацією АТ КБ «Приват банк», наданою суду на виконання ухвали від 03 версеня 2025 року, банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . На зазначену банківську картку 01 лютого 2024 року були зараховані грошові кошти в сумі 9100 грн., що також підтверджується випискою по рахунку. Номер телефону на який відправлялася інформація про підтвердження ооперацій за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 01 лютогот 2024 року по 06 лютого 2024 року: фінансовий номер телефону [NUMBER] . Аналогічний номер телефону знаходиться в анкетних даних [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №845626703 від 01 лютого 2024 року, станом на 25 червня 2025 року становить 11855 грн. 93 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 6861 грн. 25 коп., заборгованість за відсотками - 4994 грн. 68 коп., що також підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором. Відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткових угод до вказаного договору, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ ««Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки. 19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки. 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором №845626703 на загальну суму 11855 грн. 93 коп., з яких: 6861 грн. 25 коп. заборгованість по кредиту, 4994 грн. 68 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Враховуючи викладене, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Отже позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором №845626703 від 01 лютого 2024 року на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, укладеного між у ТОВ «Юніт капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Також відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, вважає його підставним. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення заборгованості за вказаним договором у загальному розмірі 11855 грн. 93 коп. Щодо стягнення судових витрат. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» про надання правничої допомоги в обсязі та на умовах передбаченим цим договором; додаткову угоду №25770853163 від 05 червня 2025 року до договору про надання правничої допомоги; акту прийому-передачі наданих послу, де надало клієнтові ТОВ «Юніт Капітал» послуги, пов`язані: з складання позовної заяви 2 години 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника 2 година 1000 грн., підготовка адвокатського запиту 1 година 500 грн., підготовка та подача клопотань 1 години 500 грн., загальна вартість послуг 7000 грн.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреність. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved