Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У червні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 25632,00 грн., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 19 липня 2022 року між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено Договір позики № 352246. Вказаний договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. У відповідності до п.п. 1.1 Кредитного договору, укладення вказаного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. На виконання умов договору ТОВ "Селфі Кредит" надало Відповідачу кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн. строком на 26 днів шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника. 29.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" укладеного Договір факторингу № 29022024, згідно до умов якого Позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 352246. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 29.02.2024 до Договору факторингу, ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло до Відповідача право вимоги на загальну суму 25632,00 грн., а саме: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17632,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та набуття ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. 25.08.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заявою, у кому представник відповідача просить суд поновити строк для подачі відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Копія Договору, який додано до позову, містить лише реквізити сторони «ПІБ: [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] Паспорт: серія [NUMBER] серія, номер. [NUMBER] , виданий АВС 06.05.2003 року Місце проживання: [ADDRESS] додаткові контактні дані Споживача: Особистий кабінет, номери моб телефонів [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Email: [INFO] Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н872 19.07.2022 12:35:06 [PERSON] ». Паспорт споживчого кредиту, копія якого додана до позовної заяви містить лише напис «19» липня 2022. [PERSON] 19.07.2022 12:32:57 [PERSON] ». Тобто, у реквізитах Договору, так і інших доданих до позову документів зазначено невірно прізвище Відповідача, а саме « [PERSON] », паспортні дані серія [NUMBER] серія, номер. [NUMBER] , виданий АВС 06.05.2003 року Місце проживання: [ADDRESS] додаткові контактні дані Споживача: Особистий кабінет, номери телефонів [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Email: [INFO] , що ніколи не належали Відповідачу. Відповідач ніколи не мав будь-якої зареєстрованої адреси електронної пошти. Паспорт Відповідач не змінював з 2000 року та має серію [NUMBER]. В даному випадку договір є неукладеним, оскільки в сторін не було письмової згоди, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В той час як ДОГОВІР № 352246 про надання споживчого кредиту від 19.07.2022 року, Додаток №1 «ТАБЛИЦЯ обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», паспорт споживчого кредиту до нього підписано директором ТОВ «Селфі кредит» звичайним підписом з проставленням фізичної печатки, а не цифровим (електронним), даний договір не може вважатися таким, що укладений в електронній формі, тому наданий позивачем договір не є належним та допустимим доказом. Позивач на підтвердження виконання зобов`язання перерахунку коштів по Договору надає лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Згідно з Повідомленням вих. № №1-1905 від 19.05.2025 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (код ЄДРПОУ 37973023) повідомляє ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що між нашими підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.07.2022 12:34:05 на суму 8000,00 (вісім тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки, номер транзакції в системі іРау.ua - 156483577, призначення платежу: Зарахування 8000 грн на карту [NUMBER] . Надана позивачем інформація ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» не відповідає вимогам до документів первинного бухгалтерського обліку, адже не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Надані Позивачем докази не дають можливість ідентифікувати отримувача коштів, оскільки там відсутній повний номер карти (частина цифр відсутня) і відсутнє прізвище відповідача як отримувача. Позивачем не надано доказів належності платіжної карти [NUMBER] Відповідачу [PERSON] . Не підтверджується, що відповідачу були перераховані грошові кошти на його банківський рахунок або виконання первісним кредитором обов`язку з надання кредиту в інший спосіб. Крім того, у долученій копії Договору відступлення права вимоги № 29022024 від 29.02.2024, відсутні додатки до Договору, що складають його невід`ємну частину (передбачені п.9.8 до Договору). Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 як додатку до Договору відступлення права вимоги №29022024 від 29.02.2024 року: №1679 [PERSON] , ІПН Боржника [NUMBER] , номер кредитного договору 352246, сума договору 26392,00 грн, сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту - 8000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 17632,00 грн, разом заборгованості - 25632,00 грн. Наданий Позивачем Реєстр боржників від 20.02.2024 до Договору відступлення права вимоги №29022024 від 29.02.2024 року не є допустимим доказом, не зрозуміло, чи Форма Реєстру Боржників відповідає формі, яка має бути передбачена у Додатку №1 до Договору, який не додано до позову, також не зазначено дату видачі кредиту, не є первинним бухгалтерським документом. У Договорі відступлення права вимоги № 29022024 від 29.02.2024, відсутня інформація про Загальну вартість Прав Вимоги за Договором (Ціну договору) відповідно до п.3.1.-3.3. Договору, також не надано доказів оплати загальної вартості (Ціни договору) шляхом безготівкового переказу, на рахунок Первісного Кредитора відповідно до п. 3.4 Договору. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 1 за Договором відступлення права вимоги №29022024 від 29.02.2024 у п. 2 відсутня інформація загальної суми заборгованості. Таким чином, Позивачем не підтверджено факту переходу права вимоги до [PERSON] за Договором № 352246 про надання споживчого кредиту від 19.07.2022 року від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», не доведено і розмір заборгованості, а тому можна прийти до висновку, що ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" не є належним позивачем у справі. Також Позивачем не додано позову надіслання відповідно до п. 1.3. Договору Повідомлення про відступлення прав вимоги Новому кредитору. Ні у Договорі відступлення права вимоги № 29022024 від 29.02.2024, ні у будь-якому іншому документі, не зазначений розмір вимоги до Боржника, яка відступається. Взагалі не доведено чи входить сума, заявлена Позивачем до стягнення із [PERSON] до ціни Договору. 29.08.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначила, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства (ІТС Товариства) та доступний, зокрема, через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення кредитного договору було здійснено електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. При заповненні форм заявки Позичальнику необхідно внести всі обов`язкові дані, включаючи ПІБ, ІНН, адресу, суму бажаного кредиту, реквізити банківської картки, номер мобільного телефону та ін. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Первісного кредитора здійснює реєстрацію заявника на Сайті Первісного кредитора і формує Особистий кабінет Клієнта. Тобто, для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Щодо перерахування кредитних коштів, представник позивача зазначила, що відповідно до умов кредитного договору, кошти надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - є банківською таємницею. Тому, Позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що наведена позивачем теза про отримання відповідачем грошових коштів за умовами кредитних договорів стороною захисту не доведена, при цьому сам Відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів. Тобто, фактично сторона захисту не заперечує факт, але намагається показати, що Позивач не довів його належним чином. При цьому, Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них. Щодо відступлення права вимоги, представник позивача вказує, що Договір факторингу між Первісним кредитором та Позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси Відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явилась, однак у позовній заяві та відповіді на відзив зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач та його представник у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у відзиві. При цьому відповідач пояснив суду, що не отримував кредитні кошти та не укладав кредитний договір. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності суд дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, що 19 липня 2022 року між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено Договір № 352246 про надання споживчого кредиту за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2.). Сума кредиту (загальний розмір) складає 8000,00 грн. Тип кредиту - кредиту (п.1.3). Згідно до п. 1.4. Договору, строк кредиту 26 днів. Детальні терміни (дати) повернення та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Тип процентної ставки- фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 27929,42 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 11952,00 грн. Пунктом 2.1 Договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н872 19.07.2022. На підтвердження перерахування Відповідачу кредитних коштів Позивачем надано лист Вих. №1-1905 від 19.05.2025, згідно якого ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року. Між вказаними підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.07.2022 12:34:05 на суму 8000,00 (вісім тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки , номер транзакції в системі iPay.ua - 156483577, призначення платежу: Зарахування 8000 грн на карту [NUMBER] . 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 29022024, за умовами якого, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників. До позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» долучило акт прийому - передачі реєстру боржників від 29.02.2024 за договором факторингу № 29022024 від 29.02.2024. З витягу з реєстру боржників № 1 від 29.02.2024 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 вбачається, що Відповдіач вказаний у списку боржників за кредитним договором № 352246, за яким загальна сума заборгованості становить 25632 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 352246 від 19.07.2022 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» нарахувало відповідачу заборгованість за період з 19.07.2022 по 12.11.2022 у розмірі 25632,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 8000,00 грн, заборгованість за відсотками 17632,00 грн. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність Договору № 352246 від 19.07.2022 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] і набуття Позивачем права вимоги до нього, виходячи з того, що пунктом 10.6 Договору передбачено його підписання Товариством шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки Товариства. Згідно п. 10.8 Договору, дані, що стосуються особи позичальника (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не пливають на зобов`язання Споживача, передбачені цим Договором. При цьому суд ураховує, що свої особисті дані Відповідач зазначав сам та без здійснення відповідачем певної послідовності дій, спрямованих на реальне укладення договору, укладення вказаного Договору було б неможливе. Однак суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивачем не надано доказів виконання ТОВ "Селфі Кредит" своїх зобов`язань за вказаним кредитни договором, а саме перерахування кредитних коштів Відповідачу. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами позики, а відповідач ці кошти отримав. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Наявні у матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором містить інформацію про розмір заборгованості. Однак вказаний розрахунок заборгованості не містить відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано. Довідка ТОВ "Універсальні платіжні рішення" про успішність перерахування 19.05.2025 коштів у розмірі 8000,00 грн на картку [NUMBER] , не є первинним бухгалтерським документом, оскільки не містить обов`язкових реквізитів такого документу. Крім того, з вказаної довідки неможливо встановити платника та призначення платежу. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання фінансових послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. Дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відмовляючи в задоволенні позову суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed