Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У серпні 2025 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»(далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 18\~серпня 2024\~року між\~відповідачем та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Авентус Україна»\~(далі ТОВ «Авентус Україна»)\~ в електронній формі був укладений кредитний договір № 8199024, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошті та зобов`язався сплатити відсотки за користування ними. 15 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 15052025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26\~607,80 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8\~585,55 грн, заборгованість за відсотками - 13\~522,25 грн, заборгованість за пенею, штрафами 4 500 грн. Відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків ні на рахунки ТОВ «Авентус Україна», ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ». З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, серед іншого, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 06 жовтня 2025 року постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 вересня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] у електронній формі був укладений договір №8199024 про надання споживчого кредиту (далі Договір ), який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С7452», відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати кредит та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі (п. 1.2 Договору) (арк. спр. 6-16). Сума кредиту 9 000 грн. Строк Кредиту 360 днів (п. п. 1.3, 1.4 Договору). Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами (п.1.5 Договору), а саме: - стандартну процентну ставку, яка становить 1,50 % , яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору (п. 1.5.1 Договор); - знижену процентну ставку, яка становить 0,01% в день від суми кредиту, яка застосовується якщо позивач до 02 вересня 2024 року або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів (п. 1.5.2 Договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). У випадку неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредиту, споживач сплачує товариству штраф на умовах визначених договором (п.6.4 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк. спр.17-18). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №8199024 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 15 на звороті 16). ТОВ «ПейТек» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішне перерахування 18 серпня 2024 року о 16 год 05 хв на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 9 000 гривень (арк. спр. 19). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] у повідомленні ТОВ «ПейТек» співпадають з реквізитами платіжної карти зазначеної відповідачем у кредитному договорі. 15 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №15052025, відповідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до Боржників у Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №2 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників (арк.спр.26-28, 29). Перерахування коштів за договором факторингу №15052025 підтверджується платіжною інструкцією від 20 травня 2025 року (арк. спр.30). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №15052025 від 15 травня 2025 року від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8199024 на загальну суму 26\~607,80 гривень, з яких: заборгованість основною сумою боргу 8\~585,55 грн, заборгованість за відсотками - 13\~522,25 грн, заборгованість за пенею, штрафами 4 500 грн (арк. спр.20-25, 31). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом\~докази,\~зокрема витяги\~з \~ЄДРЮОФОГФ,\~статути,\~свідоцтва про\~реєстрацію фінансових\~установ,\~підтверджують,\~що \~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» та\~ТОВ «Авентус\~Україна» \~за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204\~ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними\~у матеріалах\~справи доказами\~ підтверджується\~та сторонами\~не оспорюється\~факт \~переходу права\~грошової вимоги відпервісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №8199024 про надання споживчого кредиту, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №8199024 про надання споживчого кредиту від 18 серпня 2024 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до\~умов договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 9 000 грн, строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 1,50 % в день за базовою ставкою, а також за зниженою процентною ставкою 0,01% в день за період з 18 серпня 2024 року до 02 вересня 2024 року. 18 серпня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу, про що свідчить повідомлення ТОВ «ПейТек». У подальшому позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за вказаним договорами. Вказані обставини відповідач не спростував. Щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Враховуючи, що кредитний договір укладено 18 серпня 2024 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому вказані норми повинні бути враховані під час укладення договору. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%. Таким чином умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 1.5.1 Кредитного договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,5 % після 19 серпня 2024 року у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Згідно із\~наданим розрахунком\~про стан\~заборгованості за\~договором №8199024 про надання споживчого кредиту від 18 серпня 2024 року, заборгованість за договором становить 26\~607,80\~гривень,\~ з\~яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 8\~585,55\~грн,\~заборгованість за\~відсотками -\~ 13\~522,25\~грн,\~заборгованість за\~пенею,\~штрафами \~4\~500\~грн(арк. спр.20-25). Суд повторює, що умова кредитного договору щодо застосування денної процентної ставки у розмірі 1,5 % після 19 серпня 2024 року є нікчемною. Відтак наданий суду розрахунок заборгованості не відповідає закону. За таких обставин суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок, уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Суд звертає увагу на те, що сторони погодили між собою, що протягом базового періоду, з 18 серпня до 02 вересня 2024 року відсоткова ставка за користування грошовими коштами становить 0,01 %. Такий розмір процентної ставки не суперечить п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». 21 серпня 2024 року відповідачем сплачено 13,50 грн, з яких 9,90 грн зараховано в тіло кредиту, а 3,60 грн в рахунок погашення процентів. 02 вересня 2024 року відповідачем сплачено 414,44 грн, з яких 404,55 грн зараховано в тіло кредиту, а 9,89 грн в рахунок погашення процентів. Отже, станом на закінчення пільгового періоду, а саме на 02 вересня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становила 8585,55 грн, а заборгованість за відсотками 0,91 грн (16 днів х 0,90 грн=14,4 -3,60-9,89=0,91). Після закінчення базового періоду сторони погодили, що денна процентна ставка становитиме 1,50 %. Однак, враховуючи положення пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» розмір процентної ставки не може перевищувати 1 % в день. Відтак прострочена заборгованість за нарахованими відсотками за період з 03 вересня до 18 вересня 2024 року становить 1373,76 грн (16 днів х 85,86 грн (1% від тіла кредиту 8585,55 грн). 18 вересня 2024 року відповідачем сплачено 2060,53 грн, які слід зарахувати в рахунок погашення процентів, загальний розмір яких на цю дату становив 1374,67 (1373,76 грн + 0,91 грн), а решту 685,86 грн в рахунок погашення тіла кредиту, відтак станом на 19 вересня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становила 7899,69 грн, а заборгованість за процентами відсутня. Прострочена заборгованість за нарахованими відсотками за період з 19 вересня до 02 жовтня 2024 року становить 1106 грн (14 днів х 79 грн (1% від тіла кредиту 7899,69 грн). 02 жовтня 2024 року відповідачем сплачено 1802,97 грн, які слід зарахувати в рахунок погашення процентів, загальний розмір яких на цю дату становив 1106 грн, а решту 696,97 грн в рахунок погашення тіла кредиту, відтак станом на 03 жовтня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становила 7202,72 грн (7899,69-696,97), а заборгованість за відсотками відсутня. Прострочена заборгованість за нарахованими відсотками за період з 03 жовтня 2024 року до 15 січня 2025 року (межі позовних вимог) становить 7563,15 грн (105 днів х 72,03 грн (1% від тіла кредиту 7202,72 грн). Отже, станом на 15 січня 2025 року розмір заборгованості за тілом кредиту становить 7202,72 грн, а за процентами - 7563,15 грн. Відповідач власних контррозрахунків не надав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Водночас позовні вимоги про стягнення заборгованості за штрафними санкціями (неустойкою, пенею) у розмірі 4 500 грн суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав. Заявляючи вказану вимогу, поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 4\~500 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14765,87 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7202,72 грн, заборгованість за відсотками - 7563,15 грн. Розподіл судових витрат Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1680,24 грн (14765,87 х 100 : 26\~607,80= 55,49 х 3 028 : 100 = 1680,24). Підстав для стягнення з відповідача витрат пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, у розмірі 1\~514 грн, про які вказує позивач у позовній заяві суд не знаходить, оскільки такі заходити в межах даної цивільної справи не вчинялись.

Outcome: partial