Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

У липні 2023 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк Глобус в особі представника адвоката Прохоренко В.П. звернулось до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, укладеного між його сторонами 19.05.2016, у розмірі 36383,58 грн., яка складається із: строкової заборгованості по кредиту в сумі 24824,25 грн.; строкової заборгованості по процентам у розмірі 954,88 грн.; простроченої заборгованості по процентам в сумі 10604,45 грн. Також позивач просив суд стягнути із відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.05.2016 року між ПАТ «Комерційний банк «Глобус», назва якого 04 лютого 2022 року внаслідок відповідної державної реєстрації змінена на АТ «Комерційний банк «Глобус», та відповідачем укладений договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Також, в обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказав, що відповідно до умов вказаного договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб - клієнтів ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на наступних умовах (з урахуванням змін, внесених згідно з положеннями Договору): сума ліміту овердрафту становить 25000,00 грн; строк дії ліміту овердрафту складає 96 місяців з 19.05.2016 року по 16.05.2024 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) становить 46,8%. Проте, як зазначив позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором\~на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти\~належним чином не виконав, відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 01.05.2023 року у нього виникла заборгованість перед\~ПАТ «КБ «ГЛОБУС»\~у загальному розмірі у розмірі 36383,58 грн., яка складається із: строкової заборгованості по кредиту в сумі 24824,25 грн.; строкової заборгованості по процентам у розмірі 954,88 грн.; простроченої заборгованості по процентам в сумі 10604,45 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року, відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 19.05.2016 року між ПАТ КБ «Глобус» та відповідачем укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ КБ «Глобус» шляхом подачі заяви-анкети №10/14 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов договору банком відкрито відповідачу програму кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ "КБ "Глобус" на наступних умовах:\~початкова сума ліміту овердрафту становить 18000,00 грн.; строк дії ліміту овердрафту складає 24 місяці; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (% річних) становить 36%;\~процентна ставка в пільговий період кредитування (% річних) становить 0,000001%. Крім того, у Заяві-Анкеті зазначено, що відповідач, підписавши її, поміж іншим: 1) акцептував публічну пропозицію ПАТ «КБ «Глобус» на укладення цього Договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднався до умов цього Договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної відповідачем Заяви-анкети; 2) підтвердив, що ознайомлений та цілком згоден з умовами Договору, діючими картковими лімітами, Тарифами, умовами Програми кредитування, Правилами користування платіжними картками; 3) підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-анкети та вся інформація, надана ним ПАТ «КБ «Глобус» у цій Заяві-анкеті, є повною, достовірною у всіх відношеннях. Положення пункту 1.1.12 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (надалі Договір) встановлює, що овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Дозволений овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів га рахунку та в інших випадах, визначених цим Договором (п.1.1.5). Недозволений овердрафт - автоматичне надання Банком кредиту Клієнту а разі виникнення заборгованості за рахунком у зв`язку з перевищенням витратного ліміту та/або Ліміту Дозволеного овердрафту та ліміт обов`язкового залишку за Рахунку, в тому числі у зв`язку з виникнення заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати Банку(за наданими ним послуги), а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості за Дозволеним овердрафтом, процентів за Дозволеним овердрафтом та Недозволеним овердрафтом у відповідності до умов цього Договору та Тарифів Банку.(п. 3.4.8). Пунктом 1.1.18 Договору визначено термін Пільговий період кредитування (Пільговий період) - період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту. Проценти за користування овердрафтом нараховуються за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на рахунку в розмірі процентної ставки, зазначеної в тарифах (п.1.2.3 Договору). Відповідно до п. 2.7 Договору погашення заборгованості за Овердрафтом здійснюється за рахунок надходження коштів на Рахунок Клієнта, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом. Пунктом 3.4.14. Договору визначено, що Позичальник (Клієнт) зобов`язується сплатити проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви на розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору відповідно до п. 3.1.6. Відповідно до пункту 3.1.6. Договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в т. ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані Банком послуги), Банк має право заблокувати ПК, а також у разі виникнення обставин вказаних в п.3.1.14 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний Договір та стягнути повну суму заборгованості за Договором на момент його розірвання. Пункт 3.1.14. цього Договору регламентує, що Банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за Дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. Відповідно до пункту 3.4.15. Договору вказано, що відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії Ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п.2.5. Договору, а заборгованість за Недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Згідно пункту 3.4.16. ст. 3.4. Договору «Клієнт Зобов`язується», за користування неповернутою в строк сумою Дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк процентів за користування ним, сплачувати проценти та штрафи відповідно до умов цього Договору та Тарифів банку. У зв`язку з чим Банком до відповідача було застосовано штрафні санкції. 04 лютого 2022 року внаслідок відповідної державної реєстрації назва ПАТ «Комерційний банк «Глобус» змінена на АТ ««Комерційний банк «Глобус». 25 травня 2021 року відповідач отримала платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується її розпискою. Як вбачається з виписки від 01.06.2023 року по договору №2625/21938/376/UAH за період з 19.05.2016 року по 01.04.2021 року відповідачем здійснювалося користування кредитними коштами: знімались з картки гроші, здійснювались покупки, а також вносились кошти на рахунок. Згідно розрахунку заборгованості наданого АТ ««Комерційний банк «Глобус» відповідач\~своєчасно не сплачував Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 01.05.2023 року\~виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі у розмірі 36383,58 грн., яка складається із: строкової заборгованості по кредиту в сумі 24824,25 грн.; строкової заборгованості по процентам у розмірі 954,88 грн.; простроченої заборгованості по процентам в сумі 10604,45 грн. 02 травня 2023 року АТ «Комерційний банк «Глобус» направлено відповідачу повідомлення щодо досудового врегулювання спору про погашення заборгованості по карті, яка виникла за період з 19.05.2016 року по 30 квітня 2023 року, у розмірі 36383,58 грн. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються самим банком, і такі умови повинні бути зрозумілими усім споживачам та доведеними до їх відома, а тому, з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, з якими позивач ознайомлений, а не інші, позаяк споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомився. У відповідності до вимог ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У заяві-анкеті №10/14 від 19.05.2016 року на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки\~ ПАТ «Комерційний банк «Глобус», листі-повідомленні про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, довідці про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, які були підписані особисто відповідачем викладено інформацію про тип кредиту, його ліміт, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідач був ознайомлений з умовами кредитування. Підписавши Заяву-анкету, яка є складовою частиною кредитного договору, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Правочин, укладений між позивачем та відповідачем, відповідно до ст. 204 ЦК України є правомірним та укладений у письмовій формі, отже сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитного договору. Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти,\~укладеного між його сторонами 19.05.2016 року, у загальному розмірі 36383,58 грн., яка складається із: строкової заборгованості по кредиту в сумі 24824,25 грн.; строкової заборгованості по процентам у розмірі 954,88 грн.; простроченої заборгованості по процентам в сумі 10604,45 грн. При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заявлених до стягнення у порядку ст.137 ЦПК України витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Так, Відповідно до ст.\~1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються договором про надання правової допомоги. У рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East\проти України" (заява №19336/04, п. 269) Європейський суду з прав людини звернув увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Зі змісту договору за №051222, укладеного 05 грудня 2022 року між адвокатом Прохоренком В.П. та АТ «КБ «Глобус», адвокат Прохоренко В.П. взяв на себе зобов`язання надавати АТ «КБ «Глобус» правову допомогу з питань, що ставляться Клієнтом, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору. Відповідно до наданого до суду акту прийому - передачі послуг №10/14, складеного 19.06.2023 року за вищевказаним договором про надання професійної правничої (правової) допомоги, сторони погодили вартість наданої професійної правничої допомоги пов`язаною з представництвом інтересів АТ «КБ «Глобус» в суді за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6000,00 грн. Крім того, згідно відповідної платіжної інструкції кредитового переказу коштів за №3284 від 19.06.2023 року позивачем сплачено адвокату Прохоренко В.П. вищевказану обумовлену у акті прийому - передачі послуг суму його гонорару. У п. 1 ч. 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Таким чином, законодавець не передбачив можливості для відмови судом у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, яка фактично надана, а тому суд за правилами, визначеними ч. 4-6 ст.137, ч.ч. 3, 4 ст.141 ЦПК України, у такому разі повинен з`ясувати питання про наявність чи відсутність підстав для зменшення таких витрат. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). При цьому, у ч. 5 та ч 6 ст. 137ЦПК України закріплені імперативні приписи, згідно яких суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. З огляду на вказане вище, а також зважаючи на те, що клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не заявлялося, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. та необхідність задоволення позову в цій частині. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Комерційний банк «Глобус» стягує судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved