Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Представник Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 45 871,18 грн, покликаючись на те, що позивач надає послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), у якій проживає відповідач. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010. Позивач зазначає, що в перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Між ДМП «ІФТКЕ» та [PERSON] укладено договір № 150/22 від 13.11.2022 року про реструктуризацію погашення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, згідно якого Боржник визнала борг в сумі 27315,81 грн, що утворився станом на 01.11.2022 та зобов`язувалася його погасити до 12.11.2023, а також до 20 числа кожного місяця протягом дії договору здійснювати оплату поточних нарахувань за надані комунальні послуги. Термін дії вказаного Договору закінчився 12.11.2023, проте взяті на себе зобов`язання згідно цього Договору Боржник не виконує. Відповідач свої зобов`язання, як споживач, не виконувала належним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.02.2025 у неї наявна заборгованість у розмірі 45 871 гривня 18 копійок з оплати за постачання теплової енергії. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації місця проживання. Причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачами-відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] користується послугами теплопостачання, які надає позивач. 13.11.2022 року між ДМП «ІФТКЕ» та [PERSON] укладено договір № 150/22 про реструктуризацію погашення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, згідно якого Боржник визнала борг в сумі 27315,81 грн, що утворився станом на 01.11.2022 та зобов`язувалася його погасити до 12.11.2023, а також до 20 числа кожного місяця протягом дії договору здійснювати оплату поточних нарахувань за надані комунальні послуги. В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Згідно п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг із централізованого опалення плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Внаслідок неналежного виконання споживачем - відповідачкою зобов`язання по оплаті наданих послуг, станом на 01.02.2025 наявна заборгованість у розмірі 45 871 грн 18 коп. Тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки слід стягнути 3028 гривень судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved