Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «Бізнес позика», від імені якого діє представник, звернулися до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 20.11.2024 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Бізнес позика» укладено договір № 516780-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов цього кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надала позичальнику грошові кошти у розмірі 11000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а тому утворилась заборгованість за Договором № 516780-КС-001 в розмірі 27611,60 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 10430,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 11681,60 грн; суми заборгованості по штрафам- 5500,00 грн. У зв`язку\~з цим,\~ позивач\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованістьза кредитним договором№ 516780-КС-001 від 20.11.2024 року в розмірі 27611,60 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень. \~ \~ \~ \~Позиції учасників судового провадження. У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві суду не надав. \~ \~ \~ \~Позивач свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, у разі неявки відповідача просить справу розглядати за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався про дату та час судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи не надав. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У позовній заяві позивач зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) (а.с.48). Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року відкладено розгляд справи для повторного виклику відповідача (а.с.63). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20.11.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 516780-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором UA5022 (а.с.22-32). Відповідно до п. 2.1. - 2.8. Договору, ТОВ «Бізнес позика» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 11000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а останній зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 1%, фіксована. Комісія за видачу кредиту: 2200,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 11000,00 грн. Строк дії договору: до 11.05.2025 р. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 15966,30 грн. ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання кредиту, перерахувавши грошові кошти у розмірі 11000,00 грн на картку позичальника, що вказана в особистому кабінеті (а.с.45). 19.08.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів від ОТ КБ «Приватбанк» надійшла виписка по рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період з 20.11.2024 по 07.05.2025, з якої вбачається, що 20.11.2024 відповідачу на платіжну картку зараховано грошові кошти у сумі 11000 грн (а.с.80-85). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості, станом на 01.07.2025, період кредитування з 20.11.2024 по 07.05.2025, утворилась заборгованість за Договором № 516780-КС-001 про надання кредиту від 20.11.2024 в розмірі 27611,6 грн, яка складається з: 10430 грн за кредитом; 11681,6 грн - по відсотках; 0 грн по комісії; 5500 грн по штрафам (а.с.16-18). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі т на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно з вимогами (стаття 1054 ЦК України). Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки невиконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України. Таким чином судом встановлено, що в правовідносинах, з приводу яких між позивачем і відповідачем виник спір, у порушення означених вимог ЦК України, Закону про електронну комерцію відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором у сумі 11000,00 грн, факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у погоджені ним строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~ТОВ «Бізнес позика»\~до [PERSON] у частині стягнення\~основної заборгованості в сумі 10430,00 грн, заборгованості по процентах у сумі 11681,00 грн підлягають задоволенню. Водночас суд доходить висновку про безпідставність вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за штрафом, з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, який триває донині. Позивачем нарахований штраф (неустойка) в розмірі 5500,00 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] штрафу (неустойки) в розмірі 5500,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. За вказаних обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором № 516780-КС-001 від 20.11.2024, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 22111,6 гривень. Судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 83,09%, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2012,77 грн.

Outcome: partial