Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ «УКР Кредит Фінанс» - Корнійчук Д.Д. звернулася через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1134-4200 від 31.12.2022 року в розмірі 31155 грн. 00 коп. Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що 31.12.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1134-4200 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 6700,00 грн., строком на 300 календарних днів, базовий період 14 днів, стандартна процентна ставка - 3,00% в день, знижена процентна ставка -2.50% в день. Тобто, позивач через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LigPay від 02.12.2019 року видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 04.08.2025 року, становить 59404,44 грн. з яких: 6197,50 грн., - прострочена заборгованість за кредитом; 53206,94 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами. При цьому, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику у загальній сумі 28249 грн. 44 коп., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 2345,00 грн.. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31155,00 грн., з яких: 6197,50 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 24957,50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву. Висловлюючи свою позицію відповідач частково визнає позовні вимоги у сумі 12897,50 грн., а саме: (прострочена заборгованість за кредитом - 6197,50 грн., та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 6700 грн.), а в частині суми 18257,50 грн. (прострочена заборгованість за нарахованими процентами) не визнає. Тому відповідач вважає, що вимоги про нарахування та сплату відсотків є завищені та не відповідають вимогам ст.ст.509 та 627 ЦК України. Крім того відповідач вважає, що позивачем стягувана сума за нарахованими процентами 24957,50 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у розмірі 6700,00 грн. за договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, а тому необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів, а саме з 24957,50 грн., до 6700,00 грн. та відповідної загальної суми до стягнення. В зв`язку з чим, просить позовні вимоги задовольнити частково в сумі 12897,50 грн., з яких: 6197,50 грн., основна сума боргу 6197,50 грн., та 6700,00 грн., прострочена заборгованість по процентам, а у задоволенні позову про стягнення заборгованості в частині суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами 18257,50 грн., відмовити. Представником позивача подано пояснення по справі, у яких зазначає на безпідставність доводів відповідача вказаних у відзиві на позов. Так, відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1134-4200 від 31.12.2021 року. При укладенні даного договору відповідач був ознайомлений з умовами та Правилами договору. Позивачем детально було описано інформацію як щодо базового періоду (14 днів), так і щодо строку кредиту (строк кредитування 300 днів), а тому твердження відповідача про те, що за змістом договору визначається два строку є невірним, оскільки кредитним договором та Правилами відкриття кредитної лінії чітко розмежовано ці поняття. Відповідно до паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який разом із кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, а саме, що стандартна ставка -3,0% в день, знижена ставка -2,5% в день, пільгова ставка -2,5% в день. Також зазначено тип процентної ставки фіксована. Тому, проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Таким чином, у зазначеному кредитному договорі сторонами було погоджено умови щодо розміру та сплати процентів з відповідача і відповідач погодився з такими умовами, шляхом викорисання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7477. Крім того, з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він є чітким , зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. А тому, таке нарахування процентів є правомірним з боку кредитора. В зв`язку з чим просять задовольнити позовні вимоги в сумі 31155,00 грн.. в повному обсязі. Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено,\~що \~представник позивача\~в позові\~зазначає,\~що на\~офіційному веб-сайті\~ТОВ «УКР\~Кредит фінанс»\~(creditkasa.com.ua)\~у вільному\~доступі для\~всіх клієнтів\~ТОВ «УКР\~Кредит фінанс»\~розміщена повна\~інформація щодо\~договору кредиту\~та порядку\~його укладення,\~а саме,\~документи:\~Договір кредиту\~(примірний\~Договір на\~момент укладення);\~Правила надання\~грошових коштів\~у кредит\~(діючі\~на момент\~укладення договору);\~Згода на\~обробку персональних\~даних;\~Публічна інформація;\~Положення про\~конфіденційність.\~Крім того\~на веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена довідкова\~інформація з\~наданням розгорнутої\~інформації щодо\~порядку та\~умов надання\~послуг. 31.12.2022\~року між\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та [PERSON] ,\~за допомогою\~Веб-сайту\~(creditkasa.com.ua)\~укладено електронний\~Договір про\~відкриття кредитної\~лінії №1134-4200 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор А7477) на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 6700.00 грн., строком на 300 календарних днів, тобто до 27.10.2023 року, базовий період 14 днів ( тобто з 31.12.2022 року по 13.01.2023 року), стандартна процентна ставка - 3,00% за кожен день користування кредитом, а також підписано Паспорт споживчого кредиту. Згідно з п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 4.8. цього договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця. Згідно з пунктом 11.1 договору цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» позивач через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 від 02.12.2019 року про надання послуг в системі LigPay видав відповідачу кредитні кошти в сумі 6700 грн., на картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Згідно копії довідки про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 та копії довідки про перерахування суми кредиту №1134-4200 від 31.12.2022 року позивач перерахував відповідачу на платіжну катрку № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 6700,00 грн.. Також, 31.12.2022 року відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (А7477) було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1134-4200. Згідно копії розрахунку заборгованості за договором №1134-4200 від 31.12.2022 року, станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача по кредитному договору перед позивачем становить: 59404,44 грн. з яких: 6197,50 грн., - прострочена заборгованість за кредитом; 53206,94 грн., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Проте, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами, у загальному розмірі 28\~249 грн. 44 коп., за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 155,00 грн., в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованість за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 6197,50 грн., - прострочену заборгованість за кредитом; 24957,50 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 2 ст.612ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1, 2 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). З письмових матеріалів справи вбачається, що 31.12.2022 року між сторонами було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1134-4200. Відповідач отримав кредитні кошти, тобто позивачем були виконані зобов`язання за договором. При цьому відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 04.08.2025 року у відповідача [PERSON] , виникла заборгованість у розмірі 31155 грн. 00 коп.. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 28249,44 грн., за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 24957,50 гривень. Враховуючи вищезазначене, Позивач просить суд у позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором №1134-4200, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 6197,50 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 24957,50 гривень, що разом становить 31155 (тридцять одну тисячу сто п`ятдесят п`ять гривень) 00 коп.. Щодо посилання відповідача на відзив на позовну заяву, суд зазначає наступне, що перед укладенням електронного договору про відкриття кредитної лінії №1134-4200 від 31.12.2022 року відповідач ознайомився з умовами та Правилами надання кредиту та прийняв умови даного кредитного договору підписавши його шляхом одноразового ідентифікатора А7477 зі свого мобільного телефону. Тобто сторонами було погоджено умови щодо розміру суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. А посилання відповідача на те, що він визнає частково позовні вимоги в частині нарахованих процентів, а саме у розмірі 6700,00 грн., при цьому не вказує детального нарахування з його сторони такої суми , а в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 18257,50 грн. просить відмовити, суд не бере до уваги в зв`язку з недоведеністю такої суми відповідачем. Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved