Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідачки \~ [PERSON] ,\~в якому\~просить стягнути\~з [PERSON] \~заборгованість за\~договором №8060324\~від 06\~липня 2024\~року в\~сумі 27\~577,02\~грн.\~ В\~обґрунтування позовних\~вимог покликається\~на те,\~що 06\~липня 2024\~рокуміж ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»та [PERSON] було укладено Договір № 8060324про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Сума позики 10 500,00 гривень, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1,50 %, знижена процентна ставка - 1,35 %. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на дату здійснення розрахунку має заборгованість в сумі 27\~577,02 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредита 10\~027,50 грн, заборгованості за відсотками 17\~549,52 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2 422,40 грн за подання даного позову та витрат, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 105,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак позовна заява містить клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином шляхом вручення судових повісток. Окрім цього відповідачка 24 вересня 2025 року ознайомилася з матеріалами справи у повному обсязі без обмежень в часі. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06\~липня 2024\~рокуміж ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»та [PERSON] було укладено Договір № 8060324про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», а саме електронним підписом відповідачки (одноразовим ідентифікатором). Сума позики 10 500,00 гривень, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1,50 %, знижена процентна ставка - 1,35 % (а.с. 15-24). Також, [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Інформаційне повідомлення, що є складовою частиною вказаного договору № 8060324 (а.с. 24-29). Перерахування коштів на рахунок відповідачки підтверджено Довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250514-10 від 14 травня 2025 року (а.с.\~30). Відповідно до ч. 4 ст.\~42\~Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір позики підписано відповідачкою [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Загальний розмір\~заборгованості по\~поверненню кредитних\~коштів та\~сплаті процентів\~за вищевказаним\~договором,\~що підлягає\~стягненню з\~позичальника станом\~на дату\~здійснення розрахунку\~становить 27\~577,02 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредита 10\~027,50 грн, заборгованості за відсотками 17\~549,52 грн (а.с. 32-38). 25 червня 2025 року [PERSON] була надіслана Досудова вимога №8060324/2025 від 04 червня 2025 року (а.с. 39-45). Згідно ч. 1\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Статтею 627\~ЦК\~України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаними договорами не виконала, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат по справі, суд вказує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимога судом задоволені в повному обсязі, то з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, який був сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 11 липня 2025 року № 59 (а.с. 8). Також позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 105 гривень. Із матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що 07 травня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено Договір про надання правничої допомоги №0705-25, де у п.п. 1.1 об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги у відповідності за умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору (а.с. 49-51). 17 червня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої допомоги №0705-25 від 07 травня 2025 року, якою сторони дійшли взаємної згоди доповнити пункт 3.1 договору підпунктом 3.1.2 «Додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 Договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам у розмірі 105 гривень за одну вимогу/повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлені вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих Об`єднанням» (а.с. 52). Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат з відправлення досудових вимог, до позовної заяви додано опис вкладення та список згрупованих відправлень від 25 червня 2025 року відправника АО «Правовик курс» 100 адресатам на суму 6 120,00 гривень (а.с. 42-45). Разом з тим, доказів на підтвердження факту відшкодування понесених АО «Правовий курс» витрат з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам, суду не надано. З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат на відправлення досудової вимоги у розмірі 105 гривень, у зв`язку з недоведеністю.

Outcome: partial