Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

у травні 2025 року ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» (далі позивач) звернулось до суду з цим позовом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ) постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на офіційному веб-сайті https://vasno.com.ua. (далі Договір). В п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. [PERSON] (далі відповідач) приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого став споживачем універсальної послуги. Крім того відповідач є побутовим споживачем електричної енергії, на його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , фактично споживає електричну енергію та здійснював оплату за послуги електропостачання (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу. Відповідно до інформації з Державного реєстру нерухомості від 22 липня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Позивач зазначає, що відповідач тривалий час порушував умови Договору та не виконував належним чином покладені на нього зобов`язання, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , що у свою чергу порушує права ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків станом на 31 травня 2024 року утворилася заборгованість за період з 01 жовтня 2022 року по 31 травня 2024 року, яка складає 29\~414,48 грн. Постановленою суддею ухвалою від 30 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечила проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив не надавав. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 липня 2024 року /а.с.17/. Відповідач, відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» є споживачем електричної енергії, яка постачається позивачем за вищевказаною адресою з номером особистого рахунку [NUMBER] , ЕІС код точки комерційного обліку 62Z5096985906214 /а.с.18/. Відповідно до умов п. 2.1 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг /а.с.10-12/ (далі Договір) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п.5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. В розділі «Термін оплати» комерційної пропозиції «Побутова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для побутових споживачів /а.с.13-15 зворот/ зазначено, що індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду наступного за розрахунковим. Розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата рахунка постачальника за Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж за 10 робочих днів від дати його отримання споживачем, однак не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Як установлено судом, внаслідок невиконання [PERSON] умов договору та порушення вимог п. 4.12, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії в частині своєчасної та повної сплати грошових коштів за спожиту нею електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 31 травня 2024 року за вищевказаною адресою утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 жовтня 2022 року по 31 травня 2024 року на суму 29\~414,48 грн /а.с.18/. Вирішуючи позовні вимоги суд ураховує такі положення законодавства. Відповідно до пп. 2 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила) споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з п. 4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання є договір. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 жовтня 2022 року по 31 травня 2024 року у розмірі 29\~414,48 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved