Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

16.06.2025 адвокат Крамаренко С.Я., діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вищевказаним позовом, в якому просила: - визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. до складу якої входять: кімната площею 12,1 кв.м, кімната площею 16,9 кв.м., кухня площею 8,7 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, коридор площею 8,6 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] - визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. до складу якої входять: кімната площею 12,1 кв.м, кімната площею 16,9 кв.м., кухня площею 8,7 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, коридор площею 8,6 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що [INFO] \~під час\~виконання бойового\~завдання по\~захисту України\~загинув чоловік\~ [PERSON] \~та батько\~ [PERSON] \~ [PERSON] .\~На момент\~смерті він\~був зареєстрований\~у м.\~Довжанськ (Свердловськ),\~Луганська область. Спадкоємцями першої черги є його дружина та син. За життя [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . 21.05.2024 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ткаченко І.П. із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, оскільки вважається таким, що прийняв спадщину фактично, будучи зареєстрованим зі спадкодавцем за однією адресою. 04.09.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ткаченко І.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на 1/2 частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [INFO] видав [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/4 частку в спільному майні подружжя на квартиру за адресою: [ADDRESS] , але відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що не можливо перевірити факти, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину фактично. З огляду на це, позивачі змушені звернутись до суду для захисту своїх спадкових прав. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського\~районного суду\~м.\~Черкаси від\~17.07.2025 відкрито провадження\~по справі,\~розгляд справи\~вирішено проводити\~за правилами\~загального позовного\~провадження з\~проведенням підготовчого\~судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2025 витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 22.07.2025 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., на виконання ухвали від 14.07.2025, надано належним чином завірену копію спадкової справи № 33/2024, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачі не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 16.09.2025 їх представник адвокат Крамаренко С.Я. подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача за довіреністю Кругляк Н.О. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника Черкаської міської ради. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дружиною, а позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.12.2022 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2002. [INFO] у с. Іванівське Донецької області [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2024. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. 07.02.2024 та зареєстрованого в реєстрі за № 208. З матеріалів спадкової справи № 33/2024 вбачається, що 21.05.2024 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . На підставі її заяви було заведено спадкову справу № 33/2024, номер у спадковому реєстрі 72466182. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до нотаріуса не звертався, оскільки на день смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються копією витягу з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання № 4459-593529-2017 від 07.07.2017 та копією довідки про внесення відомостей до ЄДДР № 1374716-2023 від 11.05.2023. 04.09.2024 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя (частка в спільному майні подружжя складає ), та свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка на майно, що складається з 1/4 частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 09.09.2024 приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. видала [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/4 частку в спільному майні подружжя на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою від 09.09.2024 приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що не можливо перевірити факти, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину фактично. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як передбачено у пункті 4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналогічний правовий\~висновок міститься\~у постанові\~Верховного Суду\~від 01.08.2019\~у справі\~№ 205/4311/14-ц,\~від 22.09.2021\~у справі № 227/3750/19. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, оскільки за життя [PERSON] належала частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачі є спадкоємицями першої черги першої черги, [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщин після смерті чоловіка, позивач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, але на день смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою, заяв про відмові від спадщини не подавав, однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину фактично, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved