Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з він з [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] без жодних пояснень залишила сім`ю та з травня 2021 року не відвідує дітей, не приймає участі у їх вихованні. До теперішнього часу він з відповідачкою не дійшли згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей. На даний час діти проживають із ним та перебувають на його повному утриманні. Вказує на те, що він має стабільний дохід та всі умови для належного утримання дітей. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , із ним - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Боднарюк К.В. підтвердив обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що, починаючи з травня 2022 року, малолітні діти проживають з дідом та бабою, де забезпечені всім необхідним. Його довіритель в січні 2022 року виїхав на заробітки до Італії, де тимчасово проживає. [PERSON] дистанційно займається вихованням дітей та надсилає кошти на їх утримання. Він не має можливості забрати дітей до себе чи приїхати сюди, оскільки багато працює. Відповідачка [PERSON] залишила дітей на батьків позивача та виїхала з України, після чого місце її перебування не було відоме. Вважає, що на даний час претензії [PERSON] щодо місця проживання дітей є необґрунтованими, а збереження ситуації, яка є на даний час, тобто виховання дітей дідом та бабою, найкраще відповідатиме інтересам дітей. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є позивач. На даний час вона проживає в Італії, де офіційно працює, має стабільний дохід та наймає житло. Після народження діти отримали громадянство Румунії. В травні 2021 року вона за згодою позивача привезла дітей до його батьків. Проте батько позивача - [PERSON] розпочав з нею конфлікт, відібрав дітей та їх паспорта в неї, після чого погрожував їй, що вона більше ніколи їх не побачить. Перебуваючи в чужій країні, вона не знала, куди звернутись за захистом та повернувшись до Італії, звернулась до італійських юристів, які пообіцяли їй, що вирішать проблему повернення дітей додому. Крім того, пояснила, що вона не заперечує проти того, щоб діти проживали разом з батьком [PERSON] в Італії, де останній проживає дуже багато років, і в такому випадку вона також матиме можливість приймати участь у вихованні дітей. На даний час дід - [PERSON] створює перешкоди в її спілкуванні з дітьми, зокрема видаляє з телефонів дітей додатки, за допомогою яких вони могли спілкуватись. Дід та баба відмовляються повернути їй дітей, про що вона зверталась з відповідною заявою до української поліції. З огляду на викладене, просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачки - адвокат Козачук С.А. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що [PERSON] є матір`ю та має намір спілкуватися із дітьми і повноцінно займатись їх вихованням, однак батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] обмежують це спілкування та налаштовують дітей негативно відносно неї. Не зважаючи на це, діти прихильно ставляться до матері та між ними існує психологічний зв`язок. Його довірителька зверталась до поліції з приводу перешкод у спілкуванні з дітьми та їй не було відомо про наявність заочного рішення суду про визначення місця проживання дітей з батьком. Про це рішення їй стало відомо лише в 2025 році та на даний час заочне рішення скасоване судом, а справа переглядається. Представник також зазначив, що і позивач, і відповідачка проживають в одному місті в Італії, а тому діти могли б виховуватись батьками спільно там, а не дідом та бабою в тих умовах, що зараз. При цьому звертає увагу суду, що [PERSON] та [PERSON] є обоє особами похилого віку, аналіз соціальних сторінок [PERSON] вказує на те, що діти виховуються в ідеях прихильності до держави-агресора та глорифікації її діячів. Посилається на те, що задоволення вимог позивача повністю унеможливить виконання матір`ю своїх прав та обов`язків щодо малолітніх дітей. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник служба у справах дітей в особі Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області Гулько А.Г. в судовому засіданні пояснила, що на даний час діти проживають в с. Опришени разом із дідусем і бабусею [PERSON] та [PERSON] , батько дітей [PERSON] з ними не проживає та знаходиться за кордоном. Вважає, що обмеження спілкування дітей з матір`ю шляхом визначення їх місця проживання із батьком буде негативно впливати на їх фізичний та психологічний розвиток і буде шкодити інтересам дітей. Крім того, діти скаржились на неприпустимі методи виховання діда у вигляді фізичного та психологічного тиску. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслуханий в судовому засіданні за участі психолога малолітній [PERSON] пояснив, що проживає в с. Опришени Чернівецького району Чернівецької області з дідом, бабою та братом. Він ходить до школи в 5-ий клас. Він має власний телефон, яким користується, спілкується з татом. З мамою не має можливості розмовляти по телефону, оскільки коли йому подарували новий мобільний телефон, не записали номер матері, у зв`язку із чим він не знав як їй подзвонити. Пам`ятає як він жив в Італії, але йому там не подобалося, оскільки він бачив як мама з татом сваряться. В нього є спальна кімната, в якій він спить з дідусем, а його брат спить в іншій кімнаті з бабою. Він з братом не спить в одній кімнаті, оскільки дідусь сказав, що вони з братом вже дорослі і повинні спати окремо. Він розмовляє з татом по телефону кожного дня ввечері, також тато може дзвонити в інший час доби. В Італію до тата він не їздив, оскільки тато сказав, що вони будуть жити тут. Він сумує за татом і за мамою та хоче бачити маму і тата частіше. За цей час мама приїжджала два роки тому, приходила з подарунками. Йому телефон подарував Дід Мороз, а брату привезла мама. Тато періодично надсилає йому подарунки з Італії. Також вказав, що разом з ними проживає дядько, з яким у нього нормальні стосунки. Якби могло здійснитися одне найбільше його бажання, він б хотів щоб мама і тато приїхали додому і він жив разом з ними. Заслуханий в судовому засіданні за участю психолога малолітній [PERSON] пояснив, що проживає в с. Опришени Чернівецького району Чернівецької області з дідом, бабою та братом. Він ходить до школи в 3-ий клас. У нього є власний мобільний телефон, який йому подарувала мама два роки тому. Зі свого телефону він не має можливості говорити з мамою і татом, оскільки не має їх номерів. Татові телефонує та розмовляє з телефона брата. Йому не дуже подобається жити з бабусею і дідусем, оскільки дід ставить його в куток і карає, часто б`є його палицею, від чого в нього залишаються синці. Востаннє дід бив його вчора через те, що він загубив ковпачок від ручки. Дуже сильно боїться діда. Він сумує за мамою і татом. Також він відвідує музичну школу, хотів би грати на гітарі, проте його змушують грати на духовому інструментів. Він не пам`ятає, як жив в Італії, але хотів би там жити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача [PERSON] . Його син та [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу за кордоном. До того, як [PERSON] познайомилася з його сином, в неї були інші стосунки, від яких вона мала дітей. [PERSON] та [PERSON] від стосунків мають двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Коли [PERSON] виповнилося два роки - його син з [PERSON] переїхали жити з дітьми в Румунію. Він проживає разом із своєю дружиною [PERSON] в с. Йорданешти Чернівецького району Чернівецької області. 27 травня 2021 року [PERSON] приїхала до них з дітьми і тоді він дізнався, що його син вже два роки не проживає разом з [PERSON] . Весь цей період він був в Італії, працював там та надсилав гроші [PERSON] для дітей. Коли [PERSON] привезла їм дітей, вони розмовляли про те, щоб зробити дітям громадянство України, що в подальшому він зробив. [PERSON] поїхала через два дні, після того як привезла дітей. За 4 роки вона не цікавилася дітьми, нічого дітям не казала. [PERSON] знову приїхала в Україну в серпні 2024 року, сказала, що хоче забрати дітей, він їй відмовив. Через певний час вона знову приїхала, без їхнього з дружиною дозволу забрала [PERSON] . Він звернувся в поліцію, працівники поліції знайшли [PERSON] та [PERSON] , яка казала молодшому сину, щоб він залишався з нею, бо не потрібно буде ходити до школи. Він з дружиною виховує онуків, поки його син за кордоном. [PERSON] регулярно говорить з дітьми та надсилає їм подарунки та гроші. [PERSON] та [PERSON] ходять до школи та відвідують музичну школу. [PERSON] хоче забрати дітей, це тільки нашкодить їм. З 2021 року по 2024 рік [PERSON] намагалася говорити з дітьми, однак старший син почав з нею сперечатися, питати, чому вона не вітає їх з днем народження та іншими святами. Коли діти проживали з [PERSON] - вона погано їх годувала, вони їли спагеті та кекси. Усі звинувачення на його адресу, що він не любить Україну та підтримує росію та путіна безпідставні, дописи на його сторінці у фейсбук випадково робили діти, коли гралися з телефоном. Коли [PERSON] їхав за кордон він залишив на нього та його дружину - [PERSON] нотаріальну завірену заяву, якою доручив доглядати за дітьми в період його відсутності. Він та його дружина розуміють, що дітям потрібна мати, але йому соромно за поведінку [PERSON] . Він захищає дітей від [PERSON] . Коли [PERSON] приїхала в серпні 2024 року, вона нічого не купила дітям для школи (одяг, канцтовари та інше). Востаннє вона була в дітей в липні 2025 року, після того не відвідувала дітей. [PERSON] не цікавилася у них, чи потрібно дітям щось купити, чи вони здорові. Коли до них додому приїхали працівники органу опіки та піклування, то вони постійно питали його де [PERSON] , він їм казав, що його син на роботі, заробляє гроші, щоб забезпечувати дітей. Однак працівники органу опіки та піклування не цікавилися, де мати, хоча, на його думку, мати повинна сидіти вдома та виховувати дітей, коли тато заробляє гроші. Він подарував [PERSON] земельну ділянку та житловий будинок. Діти мають усі умови для проживання. Пояснив також, що старший онук [PERSON] більше хоче проживати з батьком, а молодший онук [PERSON] більше хоче проживати з мамою. Крім того, [PERSON] вказав, що фізичне насилля до дітей не застосовував, пояснив, що [PERSON] розказував, що він його б`є, бо його так намовила мати. На питання представника відповідачки, чому він не дозволяє дітям спілкуватися з мамою і видалив з їх телефонів номер матері, [PERSON] не надав суду чіткої відповіді. Також на уточнююче питання представника служби у справах дітей про насилля відносно дітей [PERSON] пояснив, що якщо дитина не слухається, то він ставить їх в куток, оскільки діти повинні слухатися, вчитися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є мамою позивача [PERSON] та дружиною [PERSON] . Вони проживають в с. Йораднешти Чернівецького району Чернівецької області. [PERSON] приїхала до них близько чотирьох років тому та залишила їм онуків, сказала, що забере їх до 01 вересня. До того, як вона приїхала чотири роки тому, [PERSON] та [PERSON] часто приїжджали до них. Погостювавши в них один день, [PERSON] поїхала. [PERSON] говорила, що хоче щоб дітям зробили українське громадянство. [PERSON] в той час не приїхав разом з [PERSON] , був в Італії на роботі. Її син виїхав в Італію близько 3 років тому, з того моменту вдома не був. [PERSON] допомагає у вихованні дітей грошима, посилками, говорить з дітьми по телефону. [PERSON] під час своєї відсутності не цікавилася дітьми, нічого їм не передавала, на день народження нічого не дарувала. Востаннє [PERSON] відвідувала дітей влітку цього року. Також вказала, що [PERSON] періодично спілкується з дітьми по телефону. Зазначила, що старший онук [PERSON] більше хоче проживати з батьком, а молодший онук [PERSON] більше хоче проживати з мамою. Фізичне насильство до дітей вони не застосовують. Якщо діти хворіють, вона з чоловіком піклується про дітей. Вона не знає, чи [PERSON] цікавиться успіхами та навчанням дітей, вказала, що [PERSON] була в школі та питала вчителя і директора про успіхи дітей. Також зазначила, що вона з чоловіком не здійснює перешкод для [PERSON] в спілкуванні з дітьми. Її син [PERSON] не забирає дітей проживати до себе в Італію, оскільки він працює там і не має змоги доглядати за дітьми. Також вказала, що коли її чоловік [PERSON] був в лікарні, вона була з ним, а після обіду поверталася додому до дітей. На даний час з [PERSON] вони не спілкуються. [PERSON] викликав двічі поліцію, коли до дітей приїжджала [PERSON] , оскільки вона прийшла, одягла молодшого сина та забрала його без їхнього дозволу. Вважає, що [PERSON] не мала права це робити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, представника відповідачки, представника третьої особи, думку малолітніх дітей за участі психолога, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в Республіці Італія, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в Республіці Італія, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №7315-00000990 про реєстрацію громадянином України, виданої державною міграційною службою України 26.08.2021 року, [PERSON] згідно з рішенням Державної міграційної служби України №321/2021 від 26.08.2021 року набув громадянства України на підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України». Згідно довідки №7315-00000990 про реєстрацію громадянином України, виданої державною міграційною службою України 26.08.2021 року, [PERSON] згідно з рішенням Державної міграційної служби України №322/2021 від 26.08.2021 року набув громадянства України на підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до довідки №70 від 24 грудня 2021 року, яка видана Опришенською ЗОШ І-ІІІ ступенів Глибоцької селищної ради, [PERSON] навчається у 1-му класі даної школи. Вихованням учня займається тільки батько [PERSON] . Згідно довідки №04 від 20 січня 2022 року, яка видана Опришенською ЗОШ І-ІІІ ступенів Глибоцької селищної ради, [PERSON] зарахований до дошкільного підрозділу школи. Вихованням учня займається тільки батько [PERSON] . Відповідно до характеристики від 11 січня 2022 року, яка видана Опришенською ЗОШ І-ІІІ ступенів Глибоцької селищної ради, [PERSON] навчається в Опришенській ЗОШ І-ІІІ ступенів у 1 класі. За час навчання в школі виявив себе як старанний та працелюбний учень. Має високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів Мовлення виразне, емоційне, вміє декламувати вірші. Має акторські здібності. На уроках активний. Має хорошу пам`ять, матеріал запам`ятовує швидко. Шкільну програму з усіх предметів освоює на високому рівні. Відповідально ставиться до обов`язків учня. Дисциплінований. Любить природничі дисципліни, малювання та читання. Бере активну участь у житті колективну школи. Шанується колегами по класу. Доброзичливий, комунікабельний, ввічливий. До школи ходить гарно одягнутим, чистим і охайним. Батько відвідує школу і цікавиться успішністю учня. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї №2369 від 29 грудня 2021 року та довідки №2359 від 28 грудня 2021 року, які видані Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: син - [PERSON] , 2014 року народження; син - [PERSON] , 2017 року народження; батько - [PERSON] , 1945 року народження; мати - [PERSON] , 1950 року народження. Відповідно до заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом Кінащук Н.М. 10 січня 2022 року [PERSON] дає свою згоду [PERSON] та [PERSON] в разі необхідності вживати заходів для збереження життя і здоров`я [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також дає згоду на вирішення усіх питань стосовно його дітей, які можуть виникнути під час їх проживання разом з [PERSON] та [PERSON] . 26 грудня 2022 року заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області позов [PERSON] задоволено. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за місцем його реєстрації та проживання: [ADDRESS] . 21 лютого 2025 року представник [PERSON] - адвокат Козачук С.А. направив до суду заяву про перегляд заочного рішення. 10 березня 2025 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Глибоцької селищної ради Чернівецької області, про визначення місця проживання малолітніх дітей скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Відповідно до листа №10 від 12 лютого 2025 року Опришенського закладу дошкільної освіти «Казка» ЗДО «Казка» вказаний заклад відвідував лише [PERSON] , [INFO] , до 2023 року (до вступу до школи). На даний момент дитина є учнем 2-го класу. [PERSON] , [INFO] , заклад не відвідував. Заяву про зарахування [PERSON] до ЗДО «Казка» подавав батько - [PERSON] [INFO] . Після подання заяви про зарахування дитини [PERSON] виїхав за кордон. Подальших звернень від нього не надходило. Протягом періоду відвідування закладу на батьківські збори, святкування та інші заходи приходили бабуся та дідусь [PERSON] , які здійснювали фактичне виховання дитини після виїзду батька за кордон. [PERSON] за період відвідування закладу (до 2023 року проявив себе як розвинена, вихована та здібна до навчання особистість. Дитина демонструвала високий рівень інтелектуального розвитку, мала чудові комунікативні навички та відмінно взаємодіяла з однолітками та вихователями. Вихованням дитини відповідально займались бабуся та дідусь, які створили всі необхідні умови для гармонійного розвитку дитини, що позитивно відображалось на її поведінці та успіхах у навчанні. [PERSON] завжди був охайним, ввічливим, демонстрував високу культуру поведінки та готовність до навчання. Згідно листа №8 від 12 лютого 2025 року від Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , проте не проживає на території Опришенського старостинського округу Глибоцької селищної ради. На території Опришенського старостинського округу проживають малолітні діти [PERSON] а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , орієнтовно з 2021 року. [PERSON] , [INFO] , звертався в 2021 році з питання реєстрації малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , але йому було відмовлено в зв`язку з тим, що не було згоди матері. На сьогодні малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають в господарстві діда [PERSON] в [ADDRESS] . Утриманням і вихованням дітей займаються [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа №16 від 13 лютого 2025 року Опришенської ЗОШ І-ІІІ ступенів Глибоцької селищної ради [PERSON], [INFO] , навчається в Опришенській ЗОШ І-III ступенів у 4-му класі. Зарахований до 1-го класу у 2021 році, [PERSON] , [INFO] , навчається у 2-Б класі Опришенської ЗОШ І-III ступенів. Зарахований на навчання до 1-го класу в 2023 році. Із заявою про зарахування до 1-го класу учня [PERSON] звертався батько [PERSON] . Із заявою про зарахування на навчання учня [PERSON] звернувся дід [PERSON] . [PERSON] останній раз відвідав школу і цікавився справами учнів та мав розмову з дирекцією школи восени 2021 року. З того часу з дирекцією навчального закладу не спілкувався. За інформацією класоводів батько підтримує телефонний зв`язок з ними. До школи учнів привозить щоранку і забирає дід [PERSON] . У батьківських зборах, шкільних святах та виступах учнів бере активну участь бабуся [PERSON] . У позаурочний час [PERSON] та [PERSON] займаються в Глибоцькій музичній школі. Учні відкриті, комунікабельні, розумні, тактовні, спілкуються з дирекцією школи. Скарг від неповнолітніх на будь-який тиск на них не поступало за час навчання в школі. Мати учнів [PERSON] вперше за роки навчання учнів відвідала школу восени 2024 року, останній раз - у січні 2025 року. Мала зустріч з дирекцією школи і цікавилась їхнім навчанням та поведінкою. Підтримує телефонний зв`язок з класоводами. Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , 2017 року народження, учня 2-Б класу, він навчається у Опришенській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01.09.2023 року. Хлопець має основну групу здоров`я та добре розвинений фізично. До навчання ставиться добре. Улюблені предмети - математика, образотворче мистецтво і музика. Має музичні здібності. Навчається добре. Розвиток мови на достатньому рівні, так як і здатність висловлювати свою думку. Об`єктивні дані опитування: мова добре розвинена, словниковий запас відповідає високій віковій нормі, відсутні аграматизми і дефекти вимови, використовує поширені речення. Рівень комунікативної ініціативи високий. Емоційне ставлення до дорослого спокійне і позитивне. Реакція швидка. Темп роботи високий. Дитина здатна швидко перемикатися з одного завдання на інше. Здатність до навчання хороша, дитина здатна перенести вивчене на нові завдання. Демонструє високий рівень організованості, утримує поставлене завдання: орієнтується на зразок, вивчає інструкцію з першого разу. Мотивація учня пізнавальна. Виконує завдання старанно, з інтересом, охоче коментує робочий процес. Реакція дитини на схвалення нейтральна і рівна. Самооцінка висока, адекватна, диференційована, при цьому дитина здатна критично оцінювати себе. У хлопчика сформовано образне мислення, просторові уявлення та елементи логічних операцій (подібність, відмінність, аналогія). За проведеними методиками (Гуденаф-Харріс, Рейвен) хлопчик відрізняється високим інтелектуальним розвитком. Хлопець звичайно спокійний, рідко засмучується через дрібниці, має характерний позитивний, оптимістичний погляд на життєві проблеми. Має досить високий рівень самостійності, але може підкоритися більш сильним дітям. Не прагне домінувати над навколишніми, скоріше взаємодіє з ними на одному рівні. Вміє міркувати логічно та оцінювати свою діяльність, розважливий, проте інколи проявляє схильність до авантюризму, може переоцінити свої можливості. Дмитрій не губиться при зіткненні з несподіваними обставинами, про невдачі швидко забуває, досить рішучий, у разі погроз звертається по допомогу до вчителя. Має практичний підхід до життєвих ситуацій, соціально пристосований, порядний. У колектив хлопець прийнятий, підтримує дружні зв`язки з усіма учнями класу, проявляє колективістський характер. У навчальній, трудовій та ігровій діяльності виступає у різних ролях залежно від ситуації. До критики та чужої думки ставиться доброзичливо, серйозно. Учень навчається у школі вже 2 рік, за цей період рівень його адаптації у колективі високий. Хлопець легко знайшов спільну мову з однокласниками, проявив себе хорошим другом, розумним і старанним учнем. Психологічний розвиток дитини відповідає віковим, анатомо-фізіологічним особливостям дитини 7 років, а саме добре розвинене усвідомлення своїх обов`язків і прагнення до різних досягнень. Таким чином в результаті психологічного обстеження було виявлено, що дитина відповідає віковим стандартам за всіма основними параметрами - когнітивним розвитком, особливостями мотиваційної та особистісної сфери, комунікативними навичками. У проективних методах (Незакінчені речення, Сімейний малюнок) виявлено ряд особливостей переживання хлопчиком сімейної ситуації. Причиною занепокоєння дитини є сімейні відносини. Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , 2014 року народження, учня 4 класу, він навчається в Опришенській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01.09.2021 року. Хлопець має основну групу здоров`я та добре розвинений фізично. Має гарну увагу (на уроках відволікається рідко), мислення на високому рівні (добре порівнює, класифікує, робить висновки, переважає математичне мислення), має добре розвинену зорову пам`ять та уяву. [PERSON] проявляє високий інтерес до навчання з усіх предметів. Із задоволенням виконує завдання з основних предметів і з великою відповідальністю ставиться до творчих уроків, де проявляє свою уяву та творчість. Має музичні здібності. Свої навчальні обов`язки намагається виконувати акуратно, проявляє наполегливість та старанність. На уроках дуже активний. Самостійні та індивідуальні завдання виконує із розумінням, але іноді поспішає та допускає помилки. До вимог учителів ставиться позитивно. [PERSON] із задоволенням виконує доручення вчителя. Часто проявляє ініціативу (міняє воду, поливає квіти тощо). Під час виконання доручень проявляє дисциплінованість, наполегливість у завершенні роботи, переважно працює самостійно. Завжди приймає участь у суспільно-корисній праці. [PERSON] відкритий, доброзичливий, товариський хлопець з адекватною самооцінкою, упевнений в собі, досить спокійний, стриманий, здатний управляти своїми емоціями. Хлопець звичайно спокійний, рідко засмучується через дрібниці, має характерний позитивний, оптимістичний погляд на життєві проблеми. Має досить високий рівень самостійності, але може підкоритися більш сильним дітям. Не прагне домінувати над навколишніми, скоріше взаємодіє з ними на одному рівні. Вміє міркувати логічно та оцінювати свою діяльність, розважливий, проте інколи проявляє схильність до авантюризму, може переоцінити свої можливості. [PERSON] не губиться при зіткненні з несподіваними обставинами, про невдачі швидко забуває, досить рішучий, у разі погроз звертається по допомогу до вчителя. Має практичний підхід до життєвих ситуацій, соціально пристосований, порядний. У колектив хлопець прийнятий, підтримує дружні зв`язки з усіма учнями класу, проявляє колективістський характер. У навчальній, трудовій та ігровій діяльності виступає у різних ролях залежно від ситуації. До критики та чужої думки ставиться доброзичливо, серйозно. Учень навчається у школі вже 4 рік, за цей період рівень його адаптації у колективі високий. Хлопець легко знайшов спільну мову з однокласниками, проявив себе хорошим другом, розумним і старанним учнем. Психологічний розвиток дитини відповідає віковим, анатомо-фізіологічним особливостям дитини 10 років, а саме добре розвинене усвідомлення своїх обов`язків і прагнення до різних досягнень. За результатами психодіагностичного дослідження у дитини виявлено висока навчальна діяльність, середній рівень шкільної тривожності, що вказує на об`єктивну тривогу дитини в залежності від небезпечності ситуації. Виявлено стійку позицію, бажання добиватися успіхів, комунікабельність та установку на дружню підтримку. Жодних форм прояву порушень поведінки не виявлено. Згідно характеристики, яка видана Опришенською ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] навчається у закладі із 1 вересня 2021 року. За період навчання хлопчик проявив себе як вихований учень. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні навчальних досягнень. Має довільну пам`ять, запам`ятовує учбовий матеріал, не потребує багаторазового повторення. На уроках уважний, завжди активний. Характеризується організованістю та доброзичливістю. Завжди простий, добрий, рівний у відносинах з усіма. Має широке коло друзів, підтримує дружні відносини з усіма однокласниками, має власну думку. До виконання доручень ставиться сумлінно. [PERSON] вихований, дисциплінований на уроках відповідає, слухає вчительку. Має чудові знання з математики, румунської мови, музики та інших предметів. Хлопчик охайно одягнений, чистим та верхній одяг відповідає сезонним умовам. В батьківських зборах та виховних заходах брали участь бабуся і дідусь, які цікавляться його навчанням та поведінкою. Відповідно до характеристики, яка видана Опришенською ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] вчиться в Опришенській ЗОШ І-ІІІ ступенів з першого класу. Зарекомендував себе як старанний учень. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас - значний. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення математики, рідної мови та музики. Грає додатково на музичному інструменті. На уроках активний. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, у роботі учнівського самоврядування у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Веселий, товариський, врівноважений, розсудливий дисциплінований, самостійний. Правила поведінки свідомо виконує. Користується повагою серед вчителів. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. [PERSON] виховується в неповноцінній родині. Його вихованням займаються дідусь та бабуся. Вони приділяють належну увагу вихованню онука, здійснюють контроль поведінки та успішності, завжди підтримують зв`язок з школою та класним керівником, відвідують батьківські збори та шкільні заходи. Відповідно до довідки серії ААА №1087632, виданої ТСЦ №7344 РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області, [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до довідок №407 та №2243 [PERSON] у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра на обліку не перебуває. Згідно заключення ЛКК №689 та №688 діти [PERSON] та [PERSON] є здоровими та на «Д» обліку не перебувають. Відповідно до характеристики №2370 від 29.12.2021 року, виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] з боку селищної ради характеризується з позитивної сторони. На даний час працює в ф/г «Колос». Згідно висновку органу опіки та піклування Глибоцької селищної ради від 04.03.2022 року №3/42 вирішено вважати за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа служби у справах дітей Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області №45/11-11 від 21 лютого 2025 року та акту обстеження житлово-побутових умов від 20 лютого 2025 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] , без реєстрації разом з дідусем [PERSON] , 1945 року народження та [PERSON] , 1950 року народження. Зі слів дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їхній батько [PERSON] , [INFO] , з ними не проживає з 2021 року, оскільки проживає за кордоном, а саме в Італії. Весь цей період з 2021 року по даний час батько додому на Україну не приїжджав, але він їх забезпечує матеріально, діти з батьком спілкуються по телефону та мобільними месенджерами Viber та WhatsApp. Зі слів [PERSON] , він займається вихованням та утриманням малолітніх онуків за дорученням свого сина [PERSON] , [INFO] . Розмова з дітьми була проведена в присутності дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] , які підтвердили вищевказану інформацію. Відповідно до довідки від 17 травня 2025 року, яка видана управління ДМС України у Чернівецькій області, 17 серпня 2021 року до УДМС у Чернівецькій області звернувся [PERSON] із заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України» від 18.01.2001 року його дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 26 серпня 2021 року УДМС в Чернівецькій області прийнято рішення про набуття громадянства України згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України» громадянами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , оформлено довідку про реєстрацію громадянкою України №7315-000000990 від 26 серпня 2021 року, а [PERSON] , [INFO] , оформлено довідку про реєстрацію громадянином України №7315-000000993 від 26 серпня 2021 року. Згідно листа ДПС України №3208/06.4 від 20 травня 2025 року у межах повноважень, наданих Адміністрацією Держприкордонслужби, на виконання ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16.05.2025 року по справі №715/757/22, відповідно до пунктів 12, 15 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі - База даних), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01.01.2022 року по 27.05.2025 року (станом на 12:30) громадянином України [PERSON] 27 січня 2022 року о 06 год. 28 хв. здійснено виїзд з території України в пункті пропуску Порубне. Іншої інформації немає. Відповідно до рішення Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області №11/184 від 29 серпня 2025 року визнано не доцільним визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Висновок органу опіки та піклування належним чином мотивований, обґрунтований та прийнятий з урахуванням і аналізом фактично існуючих на даний час обставин. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.. Згідно із ч.ч.1-2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При цьому, принцип ст. 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити безальтернативно й категорично таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі статті 141 Сімейного кодексу України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, "відновити" сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Для гармонійного морального та психічного розвитку дітей необхідні стабільні умови проживання, відчуття захищеності, підтримка найближчих для них людей, якими вони вважають обох батьків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зазначено, що «Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21) зазначено, що «міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 207/3144/16-ц (провадження № 61-29090св18) вказано, що «відповідно до статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку має, бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси». Також у постанові від 13 червня 2022 року у справі № 766/17903/19 Верховний Суд зазначив, що під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що, починаючи з травня 2021 року, малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з дідом та бабою [PERSON] та [PERSON] в с. Йораднешти Чернівецького району Чернівецької області. Їхні батьки [PERSON] та [PERSON] проживають в республіці Італія, мають там офіційний дохід та місце проживання. Позивач, як вбачається з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , останні 20 років проживає за кордоном, де має стабільний дохід, проте в квітні 2022 року звернувся з позовом про визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , із ним - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 26 грудня 2022 року заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області позовні вимоги [PERSON] задоволено, проте отримавши рішення про задоволення заявлених ним позовних вимог, він по даний час так і не реалізував надане йому судом право спільного проживання з дітьми, натомість «квазіделегувавши» функцію виховання своїм батькам - свідкам у справі. При цьому суд не заперечує участі батька у вихованні дітей шляхом спілкування в телефонному режимі та фінансовій підтримці, проте в позові, спрямованому на захист свого права на участь у вихованні дітей, він звернувся саме з формулюванням визначення спільного місця проживання дітей разом з ним в селі Опришени Чернівецького району Чернівецької області. На запитання суд представник позивача відповів, що забезпечити проживання дітей з батьком в місці, де він зараз сам і перебуває, [PERSON] можливості немає, оскільки багато працює. На противагу заявленим позовним вимогам відповідачка стверджує, що задоволення позовних вимоги [PERSON] повністю унеможливить її участь як матері у процесі виховання дітей з огляду на створення перешкод у спілкуванні нею з дітьми дідом та бабою. При цьому при формуванні внутрішнього переконання суд бере до уваги позицію відповідачки, яка пояснила, що не заперечує, щоб діти проживали разом з батьком, проте хотіла б, щоб це було на території Італії, де неподалік від її місця проживання проживає і [PERSON] . Таке вирішення спору могло забезпечити їх рівну участь у вихованні дітей. Суд звертає увагу на те, що між свідками [PERSON] та [PERSON] , які на даний час виховують та утримують дітей, та відповідачкою [PERSON] існує неприхований конфлікт, внаслідок чого останній створюються перешкоди у спілкуванні зі дітьми. Судом було заслухано думку самих дій, які пояснили, що хотіли би проживати безпосередньо з батьком та матір`ю, а не дідом та бабою. Більш того, на основі аналізу досліджених даних в судовому засіданні та пояснень дітей, суд вважає за необхідне зазначити, що більш детального вивчення компетентними органами потребує питання щодо психологічних аспектів та методів виховання дітей, в тому числі формування їх ставлення до країни-агресора та її політичних діячів. Суд також вважає за необхідне зазначити, що докази, подані позивачем разом з позовною заявою, в тому числі і висновок органу опіки та піклування №3/42 від 04.03.2022 року, ґрунтуються на твердженні, що малолітні діти проживають з батьком, що не відповідало фактично встановленим на даний час в ході змагального розгляду обставинам. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, суд підкреслює, що в рамках даної справи судом на предмет підставності оцінювались лише вимоги позивача [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх синів разом з ним в селі Опришени Чернівецького району Чернівецької області, та не розглядалось питання щодо наявності правових підставі для визначення місця проживання дітей з матір`ю чи дідом і бабою. З огляду на викладене, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх синів з ним слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed