Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 року у розмірі 23838,74 грн, а також стягнути судові витрати: судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що 13.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №798245382 за яким остання отримала 5300,00 грн кредитних коштів на банківську карту № [NUMBER] зі строком користування орієнтовно до 08.11.2022 року (26 днів дисконтний період) зі сплатою 2,10% за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання суми кредиту протягом дисконтного періоду та 2,98% в день від суми залишку кредиту за кожен день користування ним після закінчення дисконтного періоду. Договір був підписаний за допомогою одноразового паролю ідентифікатору. 28.11.2018 року між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому до Договору факторингу №28/1118-01 укладали Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Відповідно до умов Договору факторингу №28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 року. Відповідно до реєстру прав вимог №207 від 13.12.2022 року до Договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 10712,90 грн. 10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №10/1024-01, у відповідності до умов якого, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 798245382 від 13.10.2022 року. Відповідно до реєстру прав вимог №1 від 10.10.2024 року до Договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 23838,74 грн. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №08/07/2025, у відповідності до умов якого, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 798245382 від 13.10.2022 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №08/07/2025 від 08.07.2025 року, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23838,74 грн з яких: 5234,76 грн сума заборгованості за простроченим тілом кредиту; 18594,98 грн сума заборгованості за простроченими відсотками. Згідно з умовами кредитного договору №798245382 від 13.10.2022 року, [PERSON] зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Проте, незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку, не повернула наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором та не сплатила відсотки. Станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідачем перед позивачем не сплачена. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.09.2025 року за даною позовною заявою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «ОЩАДБАНК» інформацію щодо того чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка 4790-72XX-XXXX-5054; чи був факт зарахування коштів на вказаний картковий рахунок у період з період з 13.10.2022 по 18.10.2022 у сумі 5 300 грн та чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки 4790-72XX-XXXX-5054 та в анкетних даних [PERSON] . В судове засідання позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» свого представника не направив, однак у позовній заяві прохав, в разі неявки представника, розгляд справи проводити за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причини своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.10.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №798245382, який підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пункту 2.1 Договору №798245382 від 13.10.2022 (надалі Договір) Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 5300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначеним цим Договором додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту вказана у п.2.1 Договору, це максимальна сума кредиту яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п.2.2. Договору). Кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 5300,00 грн. одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 08.11.2022 року (п.2.3. Договору). Згідно п. 5.1, п.5.2. Договору перший транш надається Позичальнику шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника відкритий банком Позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити Платіжної картки 4790-72XX-XXXX-5054, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору. Позичальник, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції у Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування становить 26 днів (п.3.1 Договору). Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. (п.3.2. Договору). Для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 26 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 578,76 грн (п.3.3. Договору). Згідно з п.6.1 Договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим. Відповідно до п. 7.1 Договору кредит надається строком на 26 днів, а саме до 08.11.2022. Відповідно до п.7.2 договору основна сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше ніж протягом 26 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2, або п.9.1.1.7, або п. 9.2.1.5 договору. Згідно п.7.3. Договору проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: 7.3.1. протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; 7.3.2. після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. Згідно п. 8.2. Договору процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. 8.3. За умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (далі - Базова процентна ставка). 8.4. Зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім Сторінка 11 із 20 цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Пунктом 8.5.1. кредитного договору передбачено, якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 153,30% річних, що на день укладення договору становить 0,42% від суми кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) і ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу №28/1118/01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно п.4.1 вказаного договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2020. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжило строк договору до 31.12.2021. Також у даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022, при цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023, при цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги №207 від 13.12.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 на загальну суму 10712,90 грн. 10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01 строком дії до 31.12.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23838,74 грн. 08.07.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/24. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №08/07/24 від 08.07.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» передано реєстр боржників в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 08/07/24 від 08.07.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 08.07.2024 до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23838,74 грн. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що кредитний договір №798245382 від 13.10.2022 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV962МТ та відповідач була ознайомлена з умовами кредитування які у ньому викладені та погодилася з ними. Згідно договору, для перерахування коштів [PERSON] вказано платіжну картку № [NUMBER] . Матеріали справи містять докази щодо перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу [PERSON] коштів згідно кредитного договору №798245382 від 13.10.2022 року в сумі 5300,00 грн. Так, з копії платіжного доручення від 13.10.2022 року, вбачається, що платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснив переказ [PERSON], РНОКПП [NUMBER] , переказ коштів згідно договору №798245382 від 13.10.2022 року для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 5300,00 грн. Також згідно наданих, на виконання ухвали суду від 02.09.2025 року, відомостей АТ «Ощадбанк» за №46/12-11/117524/2025 від 11.09.2025 року, Банком було здійснено успішний платіж на рахунок [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 5300,00 грн. Тож враховуючи наявні матеріали справи суду доведено факт отримання відповідачем коштів в сумі 5300,00 грн від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно укладеного Договору кредитної лінії №798245382 від 13.10.2022 року. Стосовно поданих позивачем договорів факторингу та тверджень позивача про наявність у нього права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст.610, ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п.1.4. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили. Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитним договорам. Частиною 1 статті 1078ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора ТОВ «Таліон Плюс». Копія договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Окрім того, право вимоги за кредитним договором від 13.10.2022 виникли щонайпізніше 08.11.2022 (п.7.1 договору) і на цей час між первісним кредитором і ТОВ «Таліон Плюс» був чинним договір факторингу згідно укладеної додаткової угоди до договору від 28 листопада 2018 року. Відповідно до п.4.1 договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 і № 10/1024-01 від 10.10.2024 право вимоги переходить від клієнта до фактора вдень підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку, а відповідно до п.1.2 договору факторингу № 08/07/24 від 08.07.2024 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком №2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Вказане свідчить про перехід права вимоги від клієнта до фактора після підписання акту прийому передачі реєстру боржників, а не після внесення коштів за право відступлення вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №08/07/24 від 08.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав ТОВ «ФК «ЕЙС», а останній прийняв реєстр боржників в кількості 4817, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 08/07/24 від 08.07.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачкою кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 року. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача становить 10556,64 грн з яких: 5300 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 6052,90 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість відповідача становить 23838,74 грн з яких: 5243,76 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 18594,98 грн. сума заборгованості за відсотками. Аналогічна заборгованість вказана у виписці наданій позивачем. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, в результаті чого заборгованість за кредитним договором склала 23838,74 грн, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2025 року між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір про надання правничої допомоги №09/07/25-01, відповідно до якого клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим ним договором. Метою представництва є захист прав та законних інтересів Клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь Клієнта (п. 1.1. 1.2. розділ 1 «Предмет договору»). Відповідно до п. 3.3. розділу 3 «Порядок оплати послуг адвокатського бюро» договору, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 (Додаток №1 до Договору). З Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01, укладеної 09.07.2025 Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», вбачається, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, за договором №798245382 від 13.10.2022, боржником за яким є [PERSON] . Згідно акта прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025, виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги на виконання договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025: складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» про стягнення заборгованості за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 (2 год.) 5 000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] (2 год.) 1000 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 (1 год.) 500 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №798245382 від 13.10.2022 (1 год.) 500 грн. За правилами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268). У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У Постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved