Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення на сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2021 у справі № 607/17976/21 стягнуто з відповідача аліменти на сина у розмірі 2500 грн щомісячно. Син продовжує проживати разом з нею, хворіє простим короткозорим астигматизмом обох очей та плоскостопість стопи. Відповідач у новому шлюбу не перебуває та інших утриманців, крім сина не має. Вважає, що майновий стан відповідача значно покращився, він погасив існуючу заборгованість по аліментах за два роки. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та розпочато розгляд справи по суті. Відповідач подав відзив на позов. Вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2021 визначено розмір аліментів та позивач погодилась з ним, оскільки рішення суд не оскаржувала. Позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні та побаченні із сином, не виконує рішення суду, ДВС та органу опіки. Заборгованість по аліментах сплачена повністю. Позивач аліменти на сина використовує не за призначенням. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові. У судовому засіданні представник позивача адвокат Балабан П.О. позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2021 року. Від даного шлюбу у сторін спору є син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 травня 2016 року. Син проживає разом з матір`ю, що визнається сторонами спору та підтверджується довідкою ОСББ «Лучаківського 13» від 20.08.2015 року за№ 10. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2021 у справі № 607/17976/21 стягнуто з відповідача аліменти на сина у розмірі 2500 грн щомісячно починаючи із 06 жовтня 2021 року і до досягнення сином повноліття. Згідно медичної довідки КНП «ЦПМСД» ТМР від 07 серпня 2025 року слідує, що у [PERSON] встановлено діагноз простий короткозорий астигматизм обох очей, плоскостопість стопи. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів щодо боржника [PERSON] вбачається, що станом на червень 2025 року значилась заборгованість у розмірі 75 069 грн, яка сплачена у липні 2025 року, що підтверджується квитанцією на переказ готівки за №12 від 16.07.2025. \~ \~ \~ \~З довідки ВЧ [NUMBER] МОУ від 17 червня 2025 року за № 1292 встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у ВЧ [NUMBER] з 13 червня 2025 року по теперішній час. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осібплатників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з січня по липень 2025 року встановлено, що [PERSON] отримував дохід (виплати військовослужбовцю) з квітня по липень 2025 року з ВЧ [NUMBER] , ВЧ [NUMBER] на загальну суму 74\~158.45 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог статті\~183\~та статті\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статей 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України\~«Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»,\~стаття 183 СК України\~«Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,\~стаття 184 СК України\~«Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок викладено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч.3\~ст.181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч.1\~ст.192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Окрім цього право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями\~182, 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18. Згідно із\~вимогами статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік»\~прожитковий мінімум у 2025 році на місяць складав для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінився матеріальний стан відповідача. Судом становлено, що відповідач з квітня 2025 року перебуває на військовій службі за мобілізацією та отримує стабільний, регулярний дохід. У липні 2025 року відповідач повністю сплатив заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 75\~069 грн, одноразовим платежем, що підтверджується квитанцією на переказ коштів від 16.07.2025 року за № 12. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року у справі № 607/17976/21 не встановлено, що на момент ухвалення вказаного судового рішення [PERSON] отримував регулярний дохід. Доказів звільнення з військової служби відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, суд вважає, що змінився матеріальний стан відповідача, оскільки він має постійний стабільний дохід, інщих утриманців, крім сина [PERSON] , не має. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Окрім того, судом встановлено, що син [PERSON] , з часу винесення рішення від 08.11.2021 про стягнення аліментів у твердій сумі, підріс, змінися стан його здоров`я, син хворіє на простий короткозорий астигматизм обох очей, відповідно збільшились його потреби, витрати на його утримання, навчання, розвиток. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу стягнення аліментів, визначивши їх в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби сина, для забезпечення його гармонійного розвитку. Судом встановлено, що відповідач є особою молодого віку, обставин незадовільного стану здоров`я судом не встановлено, інших утриманців крім сина не має, відтак, останній не позбавлений можливості працювати та виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини. Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя сина [PERSON] . В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не доведено належними та достатніми доказами те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров`я позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Наявність на утриманні відповідача непрацездатної матері не звільняє останнього від обов`язку забезпечувати нормальне утримання та розвиток дитини. Доводи відповідача про те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином не мають правового значення для вирішення даного спору та не звільняють останнього від обов`язку сплати аліментів у розміру визначеному судом. Безпідставними також є твердження позивача про те, що рішенням суду від 08.11.2021 року вже визначено розмір аліментів на сина до досягнення ним повноліття, оскільки в силу вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду згодом може бути змінений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved