Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

13.06.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець Фесик Марія Олексіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було видано виконавчий напис № 1761, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17130,00 грн. 05.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ярошенком К.Ю. було відкрито виконавче провадження № 61461519 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 1761 від 29.01.2020. Постановою приватного виконавця від 14.08.2020 було накладено арешт на грошові кошти на рахунках позивачки. Постановою приватного виконавця від 15.11.2024 виконавче провадження було передано до приватного виконавці виконавчого округу м.Київ Фесик М.О. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та на підставі наданих стягувачем документів, які зроблені в односторонньому порядку, що не підтверджують безспірність заборгованості, що свідчить про допущені нотаріусом грубі порушення норм Закону України «Про нотаріат» та інших нормативно правових актів, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 17.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Приймаючи до уваги викладене, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить розгляд справи у даному судовому засіданні на підставі зібраних доказів, при цьому, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 24.07.2019 було укладено кредитний договір №190724-8427-1 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №1761 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованості за кредитним договором №190724-8427-1 від 24.07.2019 в розмірі 17130,00 грн, відповідно до якого на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» із [PERSON] підлягає стягненню за період з 24.07.2019 по 23.01.2020 сума заборгованості у розмірі: 17130 грн. та 1200 грн. за вчинення виконавчого напису. 05.03.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. на підставі виконавчого напису №1761 від 29.01.2020 було відкрито виконавче провадження № 61461519, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" заборгованості в розмірі 17130 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка К.Ю. від 14.08.2020 накладено арешт на грошові кошти позивачки, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Постановою приватного виконавця Фесик Марії Олексіївни від 15.11.2024 року, виконавче провадження було передано від приватного виконаця [PERSON] до приватного виконавця Фесик Марії Олексіївни. Судом встановлено, що 14.07.2022, у зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », в підтвердження чого надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. За загальним правилом статей 4, 5 Цивільно-процесуального кодексу України (далі -\~ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом України «Про нотаріат» (тут і далі Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно з\~главою 14 Закону та главою 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~№\~1172 (далі\~Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у вказаному Переліку. При цьому вказаний Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже, станом на день вчинення виконавчого напису №1761 від 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Втім кредитний договір, на підставі якого зроблено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений. Доказів протилежного суду не надано. Тобто при вчиненні оспорюваного виконавчого напису була порушена процедура вчинення таких дій. Отже, у нотаріуса не було підстав на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 29.01.2020 була обумовлена й іншими обставинами. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з Кредитного договору №190724-8427-1 від 24.07.2019 укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідачем не подано до суду будь-яких доказів та заперечень щодо позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в контексті правових норм, що регулюють дані правовідносини та наданих доказів ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, суд присуджує із відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved