Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка розміром та житловий будинок у [ADDRESS] . Протягом останніх років до дня смерті [PERSON] , позивач постійно проживав без реєстрації разом із сестрою в будинковолодінні, що знаходиться в [ADDRESS] та здійснювала за нею догляд до дня смерті. Приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Драновський Ю.М. відмовив [PERSON] у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та не має документального підтвердження щодо постійного проживання ( реєстрації у встановленому законом порядку) разом з спадкодавцем на час його смерті. У зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Її представник, адвокат Бірук Т.Б. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань та відзиву суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками є : батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про одруження, виданого 16.07.1967р. [PERSON] після одруження з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Згідно архівної довідки №О-32/04-15 від 12.12.2024р., виданої державним архівом Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками є: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 9). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] [INFO] уклала шлюбу з [PERSON] , у зв`язку з чи змінила прізвище на [PERSON] . Шлюб між ними було розірвано 15.09.1977р. (а.с. 10). З урахуванням зазначеного слід дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис за №221 (а.с. 11). Згідно інформації про склад зереєстрованих осіб у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , виданої старостою Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області за №319/01.07-15 від 05.11.2024р. вбачається, що на день смерті [PERSON] з нею разом проживала без реєстрації [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON] є власником земельної ділянки та домоволодіння, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Відповідно до довідки від 02.04.2025р. № 59/02-14, виданої [PERSON] приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції Драновським Ю.М., роз`яснено про неможливість заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так, як спадкоємець [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та не має документального підтвердження, що вона постійно проживала (була зареєстрована у встановленому законом порядку) разом з спадкодавцем на час його смерті (а.с. 15). Згідно інформації, витребуваної у приватного нотаріуса Драновського Ю.М. на запит суду вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що позивач [PERSON] дійсно проживала із своєю сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , доглядала за нею, займалася її лікуванням, піклувалася про неї до дня смерті. У померлої дітей не було, вона була одинокою. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено факт постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт позивач не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved