Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування районного адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення пені (неустойки) за час прострочення несплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 02.10.2024 року (справа №334/1458/24, провадження №2/334/1247/24 позов до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про відібрання дітей від батьків, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено повністю. Даним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь осіб або установ, на утриманні яких будуть перебувати малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.02.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду ніким не оскаржувалось та набуло законної сили 02.11.2024 року. Розпорядженнями голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 19.12.2024 встановлено опіку над малолітніми [PERSON] , [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном. На підставі заяви [PERSON] , 23.01.2025 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Дорошенко А.О. відкрито виконавче провадження №76905225 на виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Вказана постанова була направлена на адресу мешкання [PERSON] . Більш того, про наявність аліментних зобов`язань відповідач обізнаний, адже попереднє рішення про відібрання дітей та стягнення аліментів було винесено з урахуванням письмової заяви [PERSON] про розгляд справи без його участі, а також в заяві зазначено те, що останній не заперечував проти задоволення позовних вимог. Проте, свої зобов`язання не виконує, аліменти не сплачує. Згідно з розрахунку державного виконавця від 19.06.2025 року, заборгованість зі сплати аліментів з лютого 2024 року по червень 2025 склала 49486 гривень 78 копійок. Таким чином, розрахувавши пеню за прострочення сплати аліментів за вищезгаданий період заборгованість складає 15 259 гривень 94 копійки, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 31 липня 2025 р. відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на його адресу та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Представник третьої особи - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник органу опіки та піклування районного адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ч.2ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.10.2016 року, актовий запис №1097, [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 01.08.2013 року, актовий запис №772, є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження дітей, батьком є [PERSON] . Однак, на підставі Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, відомості щодо батька в свідоцтві про народження [PERSON] внесені зі слів матері. 28.02.2024 року до свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.10.2016 року, актовий запис №1097 було внесені відомості на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України, де [PERSON] визнав батьківство, через що видано повторно свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 02.10.2024 року (справа №334/1458/24, провадження №2/334/1247/24 позов до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про відібрання дітей від батьків, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено повністю. Рішенням суду визначено стягнути з [PERSON] на користь осіб або установ, на утриманні яких будуть перебувати малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.02.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду ніким не оскаржувалось, та набуло законної сили 02.11.2024 року. Розпорядженнями голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 19.12.2024 встановлено опіку над малолітніми [PERSON] , [PERSON] . Опікуном яких є позивач по справі [PERSON] . На підставі заяви 23.01.2025 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Дорошенко А.О. відкрито виконавче провадження №76905225 на виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Вказана постанова була направлена на адресу мешкання [PERSON] .. Більш того, про наявність аліментних зобов`язань відповідач обізнаний, адже попереднє рішення про відібрання дітей та стягнення аліментів було винесено з урахуванням письмової заяви Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не сплачував. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Відповідач контрольний розрахунок та доказів регулярного належного фінансового утримання дитини за період з лютого 2024 року по червень 2025 року в матеріали справи не надав. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів суду не надано. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Кількість днів прострочки порахована до дати фактичного перерахування відповідачем грошових коштів. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Застосовуючи дану норму закону, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, суд дійшов висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1%?Q1)+(A2%?Q2)+ … (An1%Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, з розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з за період з лютого 2024 року по червень 2025 року пеня становить 15 38895,48 грн. Суд перевіривши розрахунок пені за несплату аліментів, з лютого 2024 року по червень 2025 року, приймає його до уваги, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 1ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, враховуючи що з вини відповідача [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів, але сума неустойки (пені) перевищує суму 100 % заборгованості, до стягнення з відповідача на користь позивача належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 15259,94 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмір 1211,20 грн.

Outcome: approved