Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Головне\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Харківській\~області звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа Харківська обласна державна адміністрація Департаменту охорони здоров`я КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», якою просить стягнути з останнього на користь позивача суму переплати пенсії в розмірі 70 570,90 грн, а також суму судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~перебуває на\~обліку та\~отримував пенсію\~по інвалідності\~ІІІ групи\~з 17.11.2023,\~призначену відповідно\~до Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування»\~№ 1058-IV\~на підставі\~заяви від\~21.12.2023\~за №\~8750,\~виписки з\~акта огляду\~медико-соціальної\~експертної комісії\~серії 12ААГ\~№ 310357\~від 17.11.2023,\~виданої міжрайонною\~Слобідською медико-соціальною\~експертною комісією\~м.\~Харкова. Виплата пенсії припинена на підставі довідки, виданої Харківкою обласною державною адміністрацією Департаменту охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» № 94 від 16.12.2024 про невизнання [PERSON] особою з інвалідністю з 17.11.2023. Листом від 30.01.2025 № 2000-0308-8/16789 [PERSON] повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням ІII групи інвалідності з дати встановлення. У зв`язку зі скасуванням довідки було зайво виплачено пенсію у розмірі 70570,00 грн та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] права на отримання пенсії по інвалідності не має. На теперішній час, сума надміру виплаченої пенсії [PERSON] у добровільному порядку на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не повернута. У зв`язку з викладеним вище, позивач просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 70570,00 грн. Судом визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сергєєв М.А. подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що [PERSON] категорично не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке. 17.11.2023 Міжрайонна Слобідська медико-соціальна експертна комісія КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» на підставі достовірних документів встановила [PERSON] ІІІ групу інвалідності на строк до 17.11.2025. У період 2023-2025 років [PERSON] отримував від позивача відповідну пенсію у зв`язку з інвалідністю. Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій з 2017 року. Про скасування довідки серії 12ААГ № 310357 від 17.11.2023 Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», а також прийняття рішення КЗОЗ «ОЦМСЕ`у формі довідки про невизнання інвалідом № 94 від 16.12.2024 [PERSON] стало відомо лише 18.06.2025, після отримання в суді копії позовної заяви з додатками. У період грудня 2024 року червня 2025 року [PERSON] не отримував від позивача та КЗОЗ «ОЦМСЕ» будь-яких документів, викликів, листів. На засідання комісії КЗОЗ «ОЦМСЕ» на 16.12.2024 [PERSON] не викликався. Повторний огляд [PERSON] КЗОЗ «ОЦМСЕ» повторно відбувся в заочному порядку 16.12.2024, без наявності жодної з підстав, передбачених п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності № 1317. [PERSON] заяви на повторний огляд не подавав, відсутні заяви й інших осіб. Разом із цим, 16.12.2024, у день засідання комісії та винесення довідки про невизнання інвалідом [PERSON] , останній перебував на стаціонарному лікуванні у НПК «Міська клінічна лікарня № 7» Харківської міської ради. Крім того, матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача [PERSON] , яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню. Захворювання, які мали місце у [PERSON] в період 2022-2023 років та які стали підставою для визначення йому 17.11.2023 ІІІ групи інвалідності мали/мають місце бути і у 2024 році, і у 2025 році. У свою чергу, з боку позивача відповідь на відзив до суду не надходила. Третя особа жодних письмових пояснень до суду не надавала. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого. \~ \~ \~ \~Судом на підставі наданих матеріалів\~встановлено, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААГ № 310357 від 17.11.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] з 17.11.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності до 01.12.2025. (а.с.14). \~ \~ \~ \~ [PERSON] перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи з 17.11.2023, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV на підставі заяви від 21.12.2023 за № 8750, виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 310357 від 17.11.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною м. Харкова. \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою № 94 виданої КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної адміністрації департаменту охорони здоров`я, [PERSON] 16.12.2024 заочно оглядався і за результатами не визнаний інвалідом з 17.11.2023, рішення Слобідського міжрайонного МСЕК скасовано. (а.с.11). Відповідно до рішення Відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 203040018577 від 20.01.2025, [PERSON] права на отримання пенсії по інвалідності не має. Рішення від 22.12.2023 про призначення [PERSON] пенсії по інвалідності ІІІ групи скасовано з дати призначення пенсії 17.11.2023. Ініційовано питання стягнення з [PERSON] незаконно отриманих пенсійних коштів за період з 17.11.2023 по 31.01.2025 у судовому порядку. (а.с.9-10). Відповідно до службової записки № 1749/04-16 від 24.01.2025 [PERSON] виплату пенсії призупинено з 01.02.2025, сума переплаченої пенсії за період з 17.11.2023 по 31.01.2025 складає 70 570,90 грн. (а.с.15). 30.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області направило [PERSON] лист № 2000-0308-8/16789 щодо повернення надміру виплаченої пенсії в сумі 70 570,90 грн за період з 17.11.2023 по 31.01.2025. (а.с.16-17). \~ \~ \~ \~Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно\~зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього\~Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1\~ст. 4\~Закону № 1058). Відповідно до\~ст. 9 Закону № 1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б) загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону №\~1058 затверджено постановою правління\~Пенсійного фонду\~України від\~25.11.2005\~№ 22-1 (далі за текстом Порядок № 22-1). У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно зі ст. 50 Закону № 1058, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними, до стягнення, затвердженого постановою Правління\~Пенсійного Фонду\~України №\~6-4\~від 21\~березня 2003\~року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відтак, ст. 50 Закону № 1058\~встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником. Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі. Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Зловживанням з\~боку пенсіонера\~в розумінні\~ч.\~1\~ст.\~103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі № 173/424/17(2-а/173/41/2017). Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум». Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. У позовній заяві позивачем зазначено, що у зв`язку з надходженням до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної адміністрації департаменту охорони здоров`я\~№ 94, якою було скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії м. Харкова про визнання відповідача [PERSON] з 17.11.2023 особою з інвалідністю ІІІ групи, рішенням від 20.01.2025 № 203040018577 відповідачу була припинена виплата пенсії, а рішення про її призначення скасовано з дати призначення пенсії, тобто з 17.11.2023. Розмір надміру виплаченої відповідачу пенсії за період з 17.11.2023 по 31.01.2025 склав 70 570,90 грн. Водночас, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання відповідачем [PERSON] до органів Пенсійного фонду України завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності. В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05.02.2018 у справі № 556/1231/17). Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на результат вирішення спору та відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed