Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку: площею 0, 25 га - для обслуговування житлового будинку та 0, 72 га - для ведення особистого підсобного господарства на території Мирогощанської (колишньої Княгининської сільської ради) Дубенського району Рівненської області, передану у приватну власність [PERSON] рішенням Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області №61 від 27 травня 1997 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян», шляхом здійснення від свого імені всіх дій пов`язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на дану земельну ділянку. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його мама [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом, він вчасно прийняв впадщину після її смерті. За його заявою приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Коник Б.М. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 43/2024). До маси спадкового майна увійшли земельні ділянки площею 2, 04 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №023886 виданого 17.01.2002 Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області та земельна ділянка площею 1, 0612 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №3017772, виданого 16.10.2012 Дубенською районною державною адміністрацією Рівненської області. Разом з тим, згідно рішення Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області №61 від 27 травня 1997 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян», мамі [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0, 25 га - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна земельна ділянка) та площею 0, 72 га - для ведення особистого підсобного господарства. Однак, мама за життя не завершила процес приватизації земельної ділянки та не набула у встановленому законом порядку право власності на неї, відповідно і він не може її успадкувати, тому змушений звернутися до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що зазначив у позовній заяві. Представник Мирогощанської сільської ради, згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, визнає і просить розгляд справи проводити без їх участі. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. У свідоцтві про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 4). Як свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78950333 від 30.10.2024 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Коник Б.М. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 43/2024 (а.с. 7). [PERSON] належали земельна ділянка площею 2, 04 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №023886 виданого 17.01.2002 Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області та земельна ділянка площею 1, 0612 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №3017772, виданого 16.10.2012 Дубенською районною державною адміністрацією Рівненської області (а.с. 9, 10). Згідно рішення Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області №61 від 27 травня 1997 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян», мамі [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0, 25 га - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна земельна ділянка) та площею 0, 72 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. Згідно інформації по спадковій справі №334/2012, заведеній після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , наданій на запит суду приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Хомич О.С., спадкоємцем, що прийняв спадщину за заповітом є її син [PERSON] . IV. Норми права, які застосував суд. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Мати позивача [PERSON] при житті отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, проте належним чином свого права на одержання у власність земельної ділянки не оформила. Позивач є спадкоємцем її майна. Відповідач позов визнає, заперечень не має. Тому позивач має право успадкувати належне спадкодавцю право на завершення процедури приватизації та зможе реалізувати право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом.

Outcome: approved