Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу. Позивач зазначила, що 16.11.2024 сталась ДТП за участі мотоблоку з причепом під керуванням відповідача та автомобіля Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб Ford Focus д.н.з. [NUMBER] . Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 у справі № 187/2123/25 відповідача було визнано винним у вчиненні зазначеної вище ДТП. Відповідно до висновку експерта розмір матеріального збитку становить суму 39\~038.74 грн. Окрім того позивачем оплачено послуги експерта у сумі 6\~000.00 грн. За наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку 39\~038.74 грн, завданого відповідачем як власнику автомобіля Ford Focus державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП 16.11.2024; також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та суму вартості проведеного автотоварознавчого дослідження. Ухвалою суду від 14.08.2025 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] . Розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згодом, ухвалою суду від 21.08.2025 клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, задоволено та залучено до участі у даній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з Додатковою Відповідальністю Страхову Компанію «Альфа-Гарант». Також, задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Цивільну справу за позовом [PERSON] призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.09.2025 підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач та його представник до суду не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі за наявними у матеріалах доказами. \~ \~ \~ \~Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України). Транспортний засіб марки Ford модель Focus червоного кольору реєстраційний номер [NUMBER] ; номер шасі [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 1249. \~ \~ \~ \~Постановою Петриківського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~у справі\~№ 187/2123/24\~ [PERSON] притягнуто\~до адміністративної\~відповідальності за\~порушення вимог\~ст.\~124\~КУпАП і\~призначено йому\~адміністративне стягнення\~у виді\~штрафу розміром\~п`ятдесяти неоподатковуваних\~мінімумів доходів\~громадян,\~що становить\~850\~грн.\~на користь\~держави. Так, судом встановлено, що 16.11.2024 о 15-25 годині в с. Чаплинка, вул. Калинова водій [PERSON] керував мотоблоком та буксировав за собою причіп марки Бобер д.н.з. [NUMBER] та повертаючи ліворуч з вул. Шкільна на вул. Калинова, не дотримуючись бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FOCUS» д.н.з. [NUMBER] , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП України. Постанова набрала законної сили 07.01.2025. \~ \~ \~ \~Матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Ford Focus 2.0і, державний реєстраційний номер [NUMBER] ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 39\~038.74 грн, про що є висновок експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 88С25 складений 15.04.2025. Також, наявні додатки до висновку, зокрема фото пошкодження авто. \~ \~ \~ \~ [PERSON] сплачено 6\~000.00 грн за висновок експерта № 88С25, про що є копія квитанції до прибуткового касового ордера № 88 від 15.04.2025. \~ \~ \~ \~Представником відповідача [PERSON] до суду надано копію полісу № 219236709 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де страхувальником є ТДВ «СК`Альфа-Гарант», а страхувальником - [PERSON] ; забезпечений транспортний засіб - Бобер Па-0043 номерний знак [NUMBER] . Також, до суду надано копію заяви [PERSON] про надання інформації та реєстрації страхового випадку, адресовану до ТДВ «СК`Альфа-Гарант». 17.09.2025\~до суду\~надано заяву\~позивача [PERSON] \~щодо надання\~пояснень у\~справі,\~у зв`язку\~із вступом\~у справу\~третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач зазначила, що постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 187/2123/24 від 25.12.2024 встановлено те, що станом на момент ДТП відповідач мотоблоком буксирував причіп з номерним знаком [NUMBER] . Причіп був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 219236709 від 04.02.2024, укладеним відповідачем з ТДВ СК "Альфа-Гарант". Правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісами страхування, укладеними до 01.01.2025 регламентуються нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 (надалі Закон № 1961-IV). Це встановлено абзацом шостим пункту 6 розділу VI чинного з 01.01.2025 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 3720-ІХ від 21.05.2024. Так, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпеченні регламентна виплата здійснюється МТСБУ (абзац другий п. 36.3 ст. 36 Закону № 1961-IV). Відповідно до цього Закону № 1961-IV страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону (п. 32.1 ст. 32 Закону № 1961-IV).? Таким чином, в силу п. 36.3 ст. 36 Закону № 1961-IV ТДВ СК "Альфа-Гарант" не відповідає за шкоду, спричинену відповідачем внаслідок ДТП, оскільки уклала поліс страхування лише щодо причепу, а не щодо тягача - мотоблоку, який буксирував причіп. У зв`язку з цим ТДВ СК "Альфа-Гарант" відмовило у здійснені страхового відшкодування. За загальним правилом відповідальність повинна нести та страхова компанія, яка уклала поліс страхування щодо тягача, або Моторне (транспортне) страхове бюро України (у випадку, якщо поліс страхування відповідальності неукладено), проте в даному випадку це неможливо і відповідач зобов`язаний самостійно відповідати за спричинену ним шкоду у зв`язку із наступними обставинами. Згідно п. 1.5 ст. 1 Закону № 1961-1V наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункт і, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Перелік коригуючих коефіцієнтів було встановлено Постановою Правління Національного банку України № 108 від 30.05.2022 "Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (постанова діяла з 01.07.2022 по 31.12.2025) проте коригуючий коефіцієнт для мотоблоку в переліку відсутній. Відсутній коригуючий коефіцієнт для мотоблоку також і в Законі № 1961-IV. Відповідно до ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV). Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. 1.7 ст. 1 Закону Ne 1961-IV). МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV). Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як водія мотоблоку не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, з викладених вище обставин та норм права вбачається те, що мотоблок не був і не міг бути забезпеченим транспортним засобом за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності оскільки він не відповідає поняттю «транспортний засіб» в розумінні Закону N° 1961-IV. У зв`язку з цим ДТП, яка сталася з вини відповідача як водія мотоблоку не є страховим випадком, а ТДВ СК «Альфа-Гарант» та МТСБУ не несуть відповідальність за спричинену відповідачем шкоду. В той же час, ст. 22 ЦК України передбачає, що відшкодування збитків є одним із способів відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (перший абзац ч. З ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на положення ст. 1166 ЦК України та на роз`яснення, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № б від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та Інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).? Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За наведеного вище, позивач просить суд: прийняти дану заяву та долучити її до матеріалів справи; врахувати пояснення, викладені в даній заяві та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. До заяви додано копію листа начальника департаменту з врегулювання збитків ТДВ СК «Альфа-Гарант» у якому він надав пояснення [PERSON] щодо відмови у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням внаслідок ДТП від 16.11.2024 транспортного засобу FORD FOCUS. Його пояснення такі ж, як виклала позивач у своїй заяві. Тож, суд вивчивши надані учасниками справи докази, приходить до наступного. У ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За наведеного, обставини, встановлені судом у постанові Петриківського районного суду Дніпропетровської області № 187/2123/24 що набрала законної сили, не доказуються при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - цивільно-правова відповідальність) регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим Законом, іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У ч. 1 ст. 18 зазначеного вище закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Разом із тим у ч. 6 ст. 34 зазначеного закону визначено, що якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксированого транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), а також якщо транспортний засіб, що буксирувався, від`єднався від транспортного засобу - тягача та продовжив рух, страхова виплата здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу - тягача, а якщо такий транспортний засіб є незабезпеченим - МТСБУ. У п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страхова (регламентна) виплата не здійснюється також у разі настання під час використання транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої в особи, яка використовувала транспортний засіб, не виникла цивільно-правова відповідальність Тож, враховуючи зазначене вище, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відповідає за шкоду, спричинену відповідачем внаслідок зазначеної ДТП, адже поліс укладено лише щодо причепу, а не щодо тягача-мотоблоку, який буксирував сам причіп. Так, з наданої до суду копії висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 88С25 встановлено, що матеріальний збиток, заподіяний позивачу становить суму 39\~038.74 грн. Окрім того, позивачем оплачено послугу судового експерта за складання такого висновку суму 6000.00 грн. Тож, загальна сума становить 45\~038.74 грн. За наведеного, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у загальній сумі 45\~038.74 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1\~211.20 грн за подання даного позову до суду, що підтверджено копією платіжної інструкції від 16.06.2025. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 1211.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved