Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 24. Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що подружнє життя із відповідачем не склалося, у сім`ї часто виникали непорозуміння та сварки. Позивачка також вказала, що у зв`язку з відсутністю спільних родинних цінностей відносини між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. У них різне бачення вирішення життєвих та родинних проблем. Вони не проживають разом близько одного року, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивачка також зазначила, що подружні відносини між ними фактично припинилися і кожен живе своїм життям, а шлюб існує формально. Спору щодо розподілу майна чи визначення місця проживання дитини між ними немає. Примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, не надаючи їм строк для примирення. Судові витрати просила залишити за нею і не стягувати з відповідача. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 05.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися. Позивачка [PERSON] одночасно з позовною заявою подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Правом подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень позивачки на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 03 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 24. Від даного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого суду надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 14.11.2024, актовий запис № 79. Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, проживають за окремими адресами, не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд дійшов переконання, що такий шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, враховуючи клопотання позивачки, суд вважає можливим залишити їй прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто « [PERSON] ». Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд ураховує клопотання позивачки, відповідно до якого остання не бажає стягувати їх з відповідача та просить суд залишити їх за нею. За таких обставин, у суду відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved