Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2022 року позивач [PERSON] у мережі інтернет натрапив на оголошення ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про надання послуг з придбання в США автомобілів. Він заповнив анкету на сайті ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», яка серед іншої містила інформацію щодо автомобіля, який він бажав придбати. Через декілька днів з ним зв`язався працівник ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», який запропонував йому взяти участь в онлайн-аукціоні з метою придбання для нього автомобіля. Під час онлайн-аукціону ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», за яким спостерігав позивач [PERSON] , придбало автомобіль марки FORD, модель С-MAX SEL, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , і працівник ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» повідомив позивачу, що цей автомобіль придбано для нього і їм потрібно оформити договірні відносини, уклавши попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. Як запевнив позивача цей працівник ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», основний договір купівлі-продажу вищезгаданого автомобіля буде укладено після прибуття автомобіля в Україну. Таким чином, 15 лютого 2022 року засобами електронного зв`язку між позивачем [PERSON] і відповідачем ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12616 (надалі Попередній договір), згідно з умовами якого сторони зобов`язалися в строк до 30 червня 2022 року укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD, модель С-MAX SEL, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (п.п. 1.1, 1.2 Попереднього договору). Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1 цього договору, буде належати їй та не буде знаходитися під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. Згідно з п. 1.5 Попереднього договору ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» здійснило придбання транспортного засобу на онлайн-аукціоні автомобілів після його погодження з позивачем, який жодних заперечень та претензій щодо придбання транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має. У відповідності з положеннями п. 2.1 Попереднього договору продаж транспортного засобу вчиняється за ціною 9 405 доларів США, які згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання Попереднього договору становлять 268 376,38 гривень, у тому числі ПДВ 44 729,40 грн. Пунктом 2.3 Попереднього договору передбачено, що в день підписання попереднього договору позивач [PERSON] сплачує першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» в розмірі 5 923,00 доларів США, які згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становлять 169 015,77 гривень, у тому числі ПДВ 28 169,40 грн. Згідно з п. 2.4 Попереднього договору порядок проведення розрахунків може бути змінений за взаємною домовленістю сторін за умови обов`язкової оплати позивачем [PERSON] в день підписання Попереднього договору на розрахунковий рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» більше половини суми вартості транспортного засобу. Пунктом 2.7 Попереднього договору встановлено, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Пунктом 4.1. Попереднього договору визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 15 лютого 2022 року, і діє до 30 червня 2022 року або до укладення основного договору. 16 лютого 2022 року позивач [PERSON] сплатив на користь ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» кошти в розмірі 139 500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Однак ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» ухилився від укладення основного договору, передбаченого Попереднім договором, і до закінчення строку дії Попереднього договору, визначеного п. 4.1 Попереднього договору, основний договір не уклав. Протягом тривалого періоду часу позивач вів переговори з працівниками відповідача, але вони виявилися безуспішними. 21 червня 2023 року позивачем було направлено ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» претензію з вимогою повернути авансовий платіж, яку відповідач залишив без відповіді. Оскільки в межах дії строку Попереднього договору передбачений ним договір купівлі-продажу транспортного засобу не було укладено, переказані позивачем відповідно до умов Попереднього договору кошти в рахунок авансового платежу з 1 липня 2022 року вважаються майном, безпідставно набутим відповідачем, і у останнього виникло зобов`язання щодо їх повернення з моменту, коли підстава їх отримання відпала. Отже, окрім боргу, відповідач ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» повинен відшкодувати позивачу [PERSON] збитки у вигляді інфляційних втрат в розмірі 47 454,04 гривень, а також трьох процентів річних від простроченої суми, які складають 12 555,00 гривень. На відносини позивача [PERSON] та відповідач ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» поширюються норми законодавства про захист прав споживачів, зокрема, положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач є фізичною особою, яка відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вважається споживачем, а відповідач є суб`єктом господарювання, який згідно з п. 18 тієї ж статті того ж закону вважається продавцем. Врховуючи наведене, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» суму боргу 139 500 гривень., збитки у вигляді інфляційних втрат у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо повернення боргу в розмірі 47 454,04 гривень, проценти від простроченої суми боргу в розмірі 12 555,00 гривень. Судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомляися належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Дослідивши письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.02.2022 року між [PERSON] (сторона 1) та ТзОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» (сторона 2) укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-12616, відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 якого Сторони зобов`язались укласти у майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний стороні-1 транспортний засіб Марка: FORD, модель: C-MAX SEL, рік випуску: 2013, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . П.1.2. Попереднього договору передбачено, що за цим договором сторони зобов`язуються до 30 червня 2022 р. укласти Основний договір. Згідно п.1.3. Попереднього договору сторона-1 гарантує, що на момект укладання Основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1 цього Договору буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. Відповідно до п.1.4. Попереднього договору сторона-2 стверджує, що володіє достатньою інформацією про Транспортний засіб, його вартість, якісні та технічні характеристики. З п.1.5. Попереднього договору сторона-1 здійснила придбання транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження зі Стороною-2. Сторона-2 жодних заперечень та претензій щодо придбання Транспортного засобу з метою подальшого укладення Основного договору не має. П.1.6. Попереднього договору передбачено, з метою виконання умов Договору, Сторона-1 забезпечує викуп з оплатою транспортного засобу на онлайн-аукціоні автомобілів, організовує його доставку, транспортне оброблення, митне оформлення та сертифікацію самостійно або через третіх осіб. Згідно п.1.7. Попереднього договору умови здійснення правочину щодо придбання Транспортного засобу у третьої особи (власника автотранспортного засобу) регулюються чинним законодавством держави, в якій придбається автомобіль. Відповідно до п.2.1. Попереднього договору продаж транспортного засобу вчиняється між Сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 9,405,00 Долар США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання Договору становить 268,376.38 грн.. у тому числі ПДВ - 44.729 40 грн. Згідно п.п.2.2.-2.4. Попереднього договору сторони домовилися про такий порядок проведення розрахунків за цим Договором. Сторона-2 на умовах передоплати сплачує в день підписання цього Договору Стороні-1 в якості завдатку першу частину суми вартості Транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони-1 в розмірі 5,923.00 Долар США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання Договору становить 169.015.77 грн., у тому числі ПДВ - 28.169 39 грн. Порядок проведення розрахунків може бути змінений за взаємною домовленістю Сторін за умови обов?язкової оплати Стороною-2 в день підписання цього Договору Стороні-1 в якості завдатку більшої половини суми вартості Транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони 1. 2.5. У разі здійснення платежів Стороною-2 з невірно зазначеним призначенням платежу, всі додаткові витрати, пов?язані з поверненням платежів Стороною-1 та наступним вірним зарахуванням коштів, покладаються на Сторону-2. П.2.7 Попереднього договору передбачено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані: простроченням. Відповідно до п. 4.1. Попереднього договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 15 лютого 2022 року, і діє до 30 червня 2022 року або до укладення основного договору. Відповідно до копії квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 16.02.2022 року, [PERSON] сплачено на рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» грошові кошти у розмірі 139 500,00 грн.; призначення платежу: оплата за транспортний засіб. Позивач звертався до ТзОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» із письмовою претензією та просив повернути сплачені ним кошти в розмірі 139 500,00 грн. (а.с.11-12). За приписами ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як визначено у ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Так, доданий позивачем до позовної заяви примірник попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладений 15.02.2022 року між ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» та [PERSON] не підписаний позивачем. При цьому, [PERSON] сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 139 500,00\~ грн., що підтверджується копією квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 16.02.2022 року. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 та у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 161/2928/19, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що Попередній договір від 15.02.2022 року між сторонами є укладеним. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як визначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Так, у Попередньому договорі сторони домовились укласти у майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб марки Марка: FORD, модель: C-MAX SEL, рік випуску: 2013, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] до 30 червня 2022 року, проте, Основний договір укладено не було. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. За змістом ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору купівлі-продажу. Так, згідно з пунктом 2.3 Попереднього договору, [PERSON] сплачує ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» в день підписання цього Договору в якості завдатку першу частину суми вартості Транспортного засобу. Проте, суд дійшов висновку, що сума, названа у Попередньому договорі завдатком, фактично таким не є, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме, не укладено договір купівлі-продажу. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 01.09.2020 року справа № 522/15584/17 провадження № 61-18085св19, Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12 та від 25.09.2013 року, у справі № 6-82цс13, та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 639/9339/16-ц (провадження № 61-513св18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 918/631/19 зроблено правовий висновок, відповідно до якого виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 910/12382/17). Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів у розмірі 139 500,00\~ грн. є авансом. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 461/5297/16-ц та від 17.06.2021 року у справі №711/5065/15-ц. Крім того, суд вважає, що зобов`язання за попереднім договором припинилися на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, оскільки Основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, та жодна із сторін не направила другій стороні пропозицію про його укладення. Отже, оскільки ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» до 30 червня 2022 року не виконало зобов`язання за Попереднім договором від 15 червня 2022 року, то у останнього з 01 липня 2022 року виник обов`язок з повернення авансового платежу, який був сплачений позивачем. Оскільки ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення коштів, які були сплачені позивачем за умовами Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15 червня 2022 року, суд вважає, що\~ позов [PERSON] до ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення суми сплаченого авансу за Попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу від 15 лютого 2022 року у розмірі 139 500,00\~ грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції та 3 % річних, суд зазначає наступне. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року, справа №758/1305/15-ц та від 16 травня 2018 року, справа №686/21962/15-ц. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України. З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Суд перевіривши розрахунок інфляційний втрат та 3 % річних наданих позивачем, вважає його вірним. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати за період з 01.07.2022 року по 30.06.2025 року в розмірі 47 454,00 грн. та 3 % річних за період з 01.07.2022 року по 30.06.2025 року в розмірі 12 555,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, позов задоволено повністю, з відповідача ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППНГ» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір», що становить 1 995,09 грн (1% від ціни позову 199 509,00 грн).

Outcome: approved