Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

26.02.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, у якому в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його брат [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Він, як спадкоємець за законом, через об`єктивні обставини, пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, а відтак просить надати йому додатковий строк для подачі такої заяви. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 року, визначено склад суду з розгляду даного позову: головуючого суддю Сєліна Є.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 27.02.2025 року, відкрито провадження у справі, визначено здійснити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 16.04.2025 року, витребувано з Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк Олени Павлівни копії спадкових справ (у разі їх наявності) на майно померлих: [INFO] в селі Уладівське Хмільницького району Вінницької області [PERSON] , [INFO] , уродженки села Манулівське Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованої на момент смерті за адресою: [ADDRESS] ; [INFO] в місті Калинівка Хмільницького району вінницької області [PERSON] , [INFO] , уродженця села Жовтневе Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 04.06.2025 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі, не більше ніж на тридцять днів з дня постановлення ухвали. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 04.06.2025 року, змінено первісного відповідача Уладівський старостинський округ Калинівської міської ради Вінницької області, на належного відповідача Калинівську міську раду Вінницької області. Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 06.06.2025 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 02.09.2025 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, заперечень проти заявленого позову не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 18.06.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управлінння Міністерства юстиції (м. Київ), після смерті якого відкрилась спадщина. Заявник [PERSON] будучи рідним братом [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 08.06.1963 року Жовтневою сільською радою Калинівського району Вінницької області; свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 26.01.1968 року Жовтневою сільською радою Калинівського району Вінницької області), звернувся до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П. із заявою про прийняття спадщини залишеної після смерті брата. Роз`ясненням від 13.02.2025 року № 50/01-16, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П., роз`яснила [PERSON] , що у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини за законом та ненадання доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він не позбавлений можливості звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на цю обставину, [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки через об`єктивні життєві обставини, пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини залишеної після смерті брата. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами\~статті 1223 ЦК України,\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Частиною першою\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно\~статті 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] будучи спадкоємцем за законом після смерті свого брата [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П. з порушенням строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України,\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зазначено про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У частині третій\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, суд встановивши фактичні обставини у даній справі, належним чином оцінивши докази, дійшов висновку про те, що обставини пропуску позивачем шестимісячного строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця, а тому йому необхідно надати додатковий строк для такого звернення в один місяць, який на думку суду є достатнім для вчинення відповідної дії. За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: partial