Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідачка уклала із АТ «ОТП НК» кредитний договір за №2024019707_CARD, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок за № [NUMBER] . 13.10.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу за №13/10/23, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за вищезазначеним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного говору за №2024019707_CARD, укладеного між АТ «ОТП БАНК» та відповідачкою, перейшло до позивача. Так, згідно п. 1.1. договору факторингу АТ «ОТП БАНК» (первісний кредитор) передає, а позивач приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Відповідно до Реєстру боржників за №2 до договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за картковим рахунком за № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору за №2024019707_CARD, в сумі 19 559,31 грн., з яких: 11 200 грн. - загальна сума боргу по тілу; 8\~359,31 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за картковим рахунком. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, крім того повідомлялась через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 06.10.2025 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку: 25.05.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір за №2024019707, за умовам якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його в загальному розмірі 4 092,86 грн., з яких: 3\~498 грн. на придбання товару у продавця, 244,86 грн. на сплату комісійних винагород за видачу кредиту, 350 грн. - на сплату додаткових послуг банку. (а.с. 5) Згідно з п. 1 договору датою остаточного повернення кредиту є 25.05.2021 року, для розрахунку річної бази нарахування процентів використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році. Згідно з п.п. 1.2. договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користуванням кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п.п. 1.3. договору) Згідно п.п. 1.4. договору датою надання кредиту вважається дата підписання кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товарів. Відповідно до розділу 2 кредитного договору за користування кредитом банк нараховує проценти, які нараховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. До матеріалів справи також долучено анкету-заяву на отримання кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту від 25.05.2019 року. Факт виконання позикодавцем свого зобов`язання за кредитним договором підтверджується: рахунком-фактурою за №ФІРФТ-0951-4345967, специфікацією до кредитного договору , видатковою накладною за №ФІРФТ- 0951-30311977 від 25.05.2019 року, актом приймання передачі товару/послуг, квитанцією від 25.05.2019 року (а.с.11-13) Крім того, розпискою від 25.05.2019 року [PERSON] підтвердила, що нею отримано картку за № [NUMBER] , на яку було надано кредитні кошти (а.с.14) 13.10.2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «ОТП БАНК» укладено договір факторингу за №13/10/23, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги в тому числі і щодо відповідачки (а.с. 16-17). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за №2 до договору факторингу за №13/10/23 від 13.10.2023 року - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором за №2024019707_CARD, в сумі 19\~559,31 грн., з яких: 11 200 грн. - загальна сума боргу; 8\~359,31 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії(а.с.18). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за №2024019707_CARD від 25.05.2019 року, за період з 13.10.2023 року по 31.03.2025 року, заборгованість відповідачки [PERSON] скаладає 19\~559,31 грн., з яких: 11 200 грн. - загальна сума боргу по тілу; 8\~359,31 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії. (а.с. 15). Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний кредитний договір. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У порушення зазначених норм законодавства та умов кредитного договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Під час судового розгляду судом встановлено, що дійсно 25.05.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір за №2024019707, за умовам якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його в загальному розмірі 4 092, 86 грн., з яких: 3 498, грн. на придбання товару у продавця, 244,86 грн. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, 350 грн.- на сплату додаткових послуг банку. Водночас, з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 19\~559,31 грн., з яких: 11 200 грн. - загальна сума боргу по тілу; 8\~359,31 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії. Разом з цим, укладаючи кредитний договір сторонами погоджено загальний розмір кредиту у розмірі 4 092,86, а матеріали справи не містять жодних доказів, що сторони дійшли згоди на отримання відповідачкою тіла кредиту у розмірі більше, ніж погоджено кредитним договором за №2024019707. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню погоджена та підтверджена матеріалам справи сума загальної заборгованості кредиту у розмірі 4 092,86 грн. Щодо можливості стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 8\~359,31 грн., суд зазначає наступне: Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За положеннями ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до розділу 2 кредитного договору - за користування кредитом банк нараховує проценти, які нараховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. Разом з цим, до матеріалів справи не долучено тарифи банку та інформаційний листок, який є невід`ємною частиною та додатком до договору, що позбавляє суд можливості встановити дійсний погоджений сторонами розмір відсоткової ставки, який підлягає нарахуванню за використання кредитних коштів, а тому в частині стягнення відповідачки процентів слід відмовити. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки заборгованості за кредитним договором за №2024019707 від 25.05.2019 року у розмірі 4\~092,86 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовну заяву задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідачки в сумі 633,60 грн., виходячи з розрахунку: 4 092,86 грн. (розмір задоволених позовних вимог) ? 3\~028 грн. (сума сплаченого судового збору) : 19\~559,31 грн. розмір заявлених позовних вимог) = 633,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial