Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що 01.07.2023 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі РАЦС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ). У вказаному шлюбі у них народилася спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Подружні стосунки між ними фактично припинені з квітня 2024 року та з цього часу вони не проживають разом. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а їх шлюб існує лише формально. За таких обставин просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відзив на позов відповідачем не поданий. В судовому засіданні позивач позив підтримав, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що у липні 2023 року він уклав з відповідачкою шлюб. У вказаному шлюбі в них народилася спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося: між ними постійно виникали сварки, відбувалися скандали. Після чергової сварки у квітні 2024 року вони перестали проживати разом та з того часу між ними фактично припинилися сімейні стосунки. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Зазначила, що дійсно з липня 20234 року вона перебуває у зареєстрованому з позивачем шлюбі. Вони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з позивачем не склалося. Визнала, що дійсно між нею та позивачем часто виникати сварки та скандали, приводами яких було те, що позивач вживав алкогольні напої, недостатньо приділяв уваги до їх дитини. З квітня 2024 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Донька залишилася проживати разом з нею. Вважала, що з огляду на стосунки, які склалися між нею та позивачем, їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2023 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №1095. Сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. З квітня 2024 року сторони припинили шлюбні стосунки та перестали проживати разом. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали та відновлення сім`ї сторін у справі не відбулося. Також, як позивач, так і відповідач в судовому засідання зазначили, що таке примирення, з огляду на характер особистих відносин, які склалися між ними, не можливе та вони не бажають у подальшому перебувати у шлюбі. За таких обставин, зважаючи на причини припинення шлюбних стосунків, категоричну позицію обох сторін стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved