Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року в розмірі 24500 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту- 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 19500 грн 00 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп. Посилається на те, що 26 січня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 100299868, відповідно до якого [PERSON] були надані у кредит кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені умовами кредитного договору. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за вищезазначеним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000 грн 00 коп. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 13 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення права вимоги № 71-МЛ/Т, за яким до позивача перейшло право вимоги за даним кредитним договором. На адресу відповідача була направлена претензія з вимогою про необхідність негайного погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року. Відповідач на претензію не відреагував, заборгованість не сплатив. 31 липня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.48). Також даною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Акціонерного товариства «Універсал Банк». В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 26 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 38(096)7667711 (а.с.16-21). Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» (а.с.21 (звор.стор.арк.) Договір про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року був підписаний [PERSON] електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (R33405), який був направлений 26 січня 2021 року о 07:28 на телефонний номер [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] зазначений відповідачем і в Анкеті-заяві на кредит № [NUMBER] (а.с.14 (звор.стор.арк.) - 15). Відповідно до умов кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. на строк 30 днів із 26 січня 2021 року. Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 25 лютого 2021 року. Проценти за користування кредитом: 4500 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача 26 січня 2021 року були перераховані кредитні кошти в розмірі 5000 грн 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 25150789 від 26 січня 2021 року (а.с.22). Також факт надання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 5000 грн 00 коп. підтверджується і даними відомості про щоденні нарахування та погашення за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року (а.с.23). Крім того, із наданої на запит суду інформації АТ «Універсал Банк» № БТ/Е/12157 від 01 вересня 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була емітована платіжна карта № [NUMBER] , на яку 26 січня 2021 року були зараховані кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. Відповідачем умови вищезазначеного кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 26 квітня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 24500 грн 62 коп., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн 00 коп.; - заборгованість за сумою відсотків - 19500 грн 00 коп. На підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року представником позивача подано копію відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.23). в якій міститься інформація про наданий відповідачу розмір кредиту (5000 грн 00 коп.) та розмір нарахованих відсотків за весь період кредитування. 13 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 71-МЛ/Т (а.с.24-28). Згідно витягу з Реєстру боржників (а.с.28 (звор.стор.арк.), Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 13 травня 2021 року до Договору відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т від 13 травня 2021 року (в.с.29), копії платіжної інструкції № 33073 від 10 червня 2021 року (а.с.29 (звор.стор. арк.) право вимоги за вищезазначеним за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». 10 липня 2025 року на адресу відповідача [PERSON] була направлена претензія про погашення кредитної заборгованості № 5470//1100 (а.с.30), якою відповідачу було запропоновано виконати свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року та сплатити наявну заборгованість за ним. Відповідач на вимогу не відреагував, заборгованість за кредитним договором не сплатив. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого ним подано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с.32 (звор. стор.арк.) копію Акту наданих послуг № 1077 від 06 липня 2025 року (а.с.33); копію Детального опису наданих послуг до Акту № 1077 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с.33 (звор.стор.арк.); копію ордеру № 1381377 від 01 липня 2025 року (а.с.34). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини між сторонами по справі виникли з договірних правовідносин, то до них слід застосувати положення Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір та зобов`язання, позику, кредитний договір, договір відступлення прави вимоги. Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст.ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п.1.5.2 Договору про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року (далі - Договір) проценти за користування кредитом: 4500 грн 00 коп.. які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 2.3.1.2 Договору передбачена його пролонгація на стандартних умовах. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведено в п.1.6 Договору. Відповідно до п. 1.6 Договору Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Із відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.23) вбачається, що ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року нараховані проценти: за період із 27 січня 2021 року по 25 лютого 2021 року відповідно до п.1.5.2 Договору в розмірі 4500 грн 00 коп. (130 грн 00 коп. х 30 днів), за період із 26 лютого 2021 року по 25 квітня 2021 року - у відповідності до п.п.1.6, 2.3.1.2 Договору) у розмірі 15000 грн 00 коп. (250 грн 00 коп. х 60 днів). Суд вважає, що розмір нарахованих відсотків відповідає умовам Договору про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року, що були погоджені його сторонами. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18). Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. (ч. 2 ст. 1081 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилися заборгованості у вищезазначеному розмірі, позивач правомірно набув права вимоги за даним кредитним договором, тому має право на належне виконання відповідачем зобов`язань за ним. Враховуючи вищевикладене, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100299868 від 26 січня 2021 року року в розмірі 24500 грн 00 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками -19500 грн 00 коп. Крім заборгованості за кредитним договором, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп. ' Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). В силу ч. 6 ст. 137 цього Кодексу, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами. Верховний Суд у постанові від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19. З урахуванням вищевикладеного, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимим доказами, відповідач не заявляв клопотання про зменшення їх розміру, тому вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім того, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved