Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 20.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 24.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №28593-05/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» надало [PERSON] кредит у розмірі 4000 грн на строк 120 днів, зі сплатою процентів за користування коштами, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, однак відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі передбачені умовами кредитного договору на повернення отриманих коштів, не сплачував проценти за користування кредитом у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 4000 грн, за процентами в розмірі 7200 грн та за штрафом у розмірі 8000 грн, а всього 19200 грн. 24.09.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №24092024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором №28593-05/2024 від 24.05.2024 року. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідачу було надіслано ряд повідомлень про відступлення прав вимоги та про необхідність погашення заборгованості. Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатив, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №28593-05/2024від 24.05.2024 в сумі 19200 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове\~засідання не\~з`явився,\~проте представник\~Усенко М.І.\~всистемі\~«Електронний суд»\~подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, у якому позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день і місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2025 відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд на 09 год 00 хв 24.06.2025, який у зв`язку із неявкою відповідача відкладено до 10 год 00 хв 23.07.2025. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2025 за клопотанням представника позивача витребувано письмові докази у АТ КБ «ПриватБанк» та відкладено судовий розгляд до 09 год 30 хв 02.10.2025. 29.08.2025 на виконання\~ухвали суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшло повідомлення від 13.08.2025 за вих. №20.1.0.0.0/7-250806/72975-БТ, згідно якого на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) на яку 24.05.2025 здійснено переказ коштів в сумі 4000 грн платником PT_STARFIN_CREDIT, KYIV. Клієнт [PERSON] верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 16.10.2023. 02.10.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. В зв`язку\~з неявкою\~всіх учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). 24.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №28593-05/2024, який підписаний електронним підписом відповідача з використання одноразового ідентифікатора W1124, який був надісланий ТОВ «Стар Файненс Груп» на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] , вказаний у кредитному договорі, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Відповідно до п.п .1.1., 1.2. умов договору [PERSON] наданий кредит у розмірі 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Тип кредиту - кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю. Кредит надається \~строком на 120 днів, тобто до 20.09.2024. Відповідно до п.п.1.4., 1.4.1. договору за користування кредитом відповідач зобов`язався сплатити проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору. Згідно п.1.6. договору кредит надається клієнту шляхом перерахування коштів у безготівковій формі за реквізитами платіжної картки №5168-74ХХХХХХ0394, наданими відповідачем. Згідно п.2. договору, для отримання кредиту на сайті товариства клієнт ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу. Для створення особистого кабінету клієнт на сайті товариства вводить свій особистий фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс-повідомлення. Після авторизації в особистому кабінеті клієнт, для отримання кредиту заповнює Заявку-Анкету. У випадку успішного проходження ідентифікації та верифікації клієнту підтверджується можливість оформлення кредиту та товариство клієнту в особистому кабінеті надсилає пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови. У випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту), клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який клієнт вводить у відповідне поле. Укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після підписання договору товариство надає кредит шляхом безготівкогового перахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної у Заявці та цьому договорі. Відповідно до п.3.1. договору сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Порядок нарахування платежів за прострочення [PERSON] виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за договором передбачено в п.5.3. договору. Пункутом 3.2. договору встановлено що сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок ТОВ «Стар Файненс Груп» у строк, встановлений цим договором. Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2 договору, починаючи з дня надання кредиту [PERSON] (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний останнім). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (п.3.3. договору). Згідно п.5.3 договору, у випадку прострочення [PERSON] сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, ТОВ «Стар Файненс Груп» нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Пунктами 7.1. та 7.6. встановлено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2. цього договору. Підписанням договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений, повністю розміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Стар Файненс Груп», розміщених на його веб-сайті. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону останнього, про що свідчить п. 8 договору - реквізити сторін. Отже, ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 4000 грн, шляхом перерахування коштів у безготівковій формі за реквізитами платіжної картки вказаними відповідачем у договорі. Вказане підтверджується також повідомленням ТОВ «Пейтек» за вих. №20250416-88 від 16.04.2025, де зазначено, що між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 02.09.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «Стар Файненс Груп» 24.05.2024 о 16:05, на суму 4000 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 13.08.2025 за вих. №20.1.0.0.0/7-250806/72975-БТ, на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) на яку 24.05.2024 здійснено переказ коштів в сумі 4000 грн платником PT_STARFIN_CREDIT, KYIV. Клієнт [PERSON] верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 16.10.2023. 24.09.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №24092024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором №28593-05/2024 від 24.05.2024. На підтвердження вказаного факту суду надано витяг із реєстру боржників до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024. Згідно листа\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~за вих.\~№28593-05/2024-001\~від 24.09.2024\~ [PERSON] \~повідомлено про відступлення права вимоги заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» та зазначено нові реквізити для погашення заборгованості. 15.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відповідачу було надіслано досудову вимогу зв вих. №23926345, в якій [PERSON] повідомлено про відступлення ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги заборгованості на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» на підставі договору факторингу №24092024 від 24.09.2025 та про негайне погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024 в сумі 19200 грн. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024 належним чином не виконав, внаслідок цього утворилась заборгованість в розмірі 19200 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 24.05.2024 по 24.09.2024. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме даними: заявки-анкети на отримання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024, договору про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024; паспорту споживчого кредиту до договору про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024; додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 - Графік платежів; довідки про ідентифікацію ТОВ «Стар Файненс Груп»; інформаційного повідомлення до договору про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024; повідомленням ТОВ «Пейтек» за вих. №20250416-88 від 16.04.2025 про перерахування коштів в сумі 4000 грн; розрахунку заборгованості за кредитним договором №28593-05/2024 від 24.05.2024; договору факторингу №24092024 від 24.09.2024; витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024; платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) №5895 від 24.09.2024; листом ТОВ «Стар Файненс Груп» за вих. №28593-05/2024-001 від 24.09.2024; досудовою вимогою за вих. №23926345 від 15.05.2025; повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 13.08.2025 за вих. №20.1.0.0.0/7-250806/72975-БТ. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на таке. 24.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №28593-05/2024, в електронній формі в особистому кабінеті клієнта, що створений на веб-сайті товариства. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача [PERSON] , якому були перераховані кошти в розмірі 4000 грн шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Отже, кредитний договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір укладено згідно з ч. 2.\~ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача [PERSON] , оскільки саме він зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Стар Файненс Груп», заповнив заявку, встановленої форми на сайті на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, номер банківської карти, обрала суму кредиту, проценти за користування кредитом, суму для виплати та строк виплати, підтвердивши, що вказала повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію є належним та допустимим доказом укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Окрім цього, відповідач був вільний у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що право вимоги за вказаними договорами відступлено ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на законних підставах. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13,\~81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Після підписання договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню сум отриманого кредиту, позики та сплати відповідної плати за користування ними. Сторони, відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024, обумовили всі істотні умови, в тому числі щодо суми кредиту, строку та процентів за користування коштами. В матеріалах справи відсутні докази оспорення [PERSON] вищевказаного договору, відповідач отримував та користувався кредитними коштами, що відображено в розрахунку заборгованості. А тому, вимога ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за договором про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024 в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 грн та процентами за користування кредитом в розмірі 7200 грн ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом) за договором про надання фінансового кредиту №28593-05/2024 від 24.05.2024 в розмірі 8000 грн, суд зазначає наступне. З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2020 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за шрафом\~в розмірі\~8000\~грн є необгрунтованими і до задоволення не підлягають. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000 грн, заборгованість за процентами в розмірі 7200 грн, а всього 11200 грн. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ А тому, судовий збір, сплачений позивачем згідно платіжної інструкції №9232 від 13.05.2025, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1412,98 грн (11200 грн становить 58,33% від 19200 грн; 58,33% від 2422,40 грн становить 1412,98 грн). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial