Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

У липні 2025 року Банк через систему «Електронний суд» звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області, ухвалою якого від 24.07.2025 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду Миколаївської області, з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 96945,57 грн. та понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог вказано, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитні договори, а саме: 10.05.2019 кредитний договір № 2001305716401, за яким позичальнику видано кредит в розмірі 43500,00 грн.; 24.10.2020 кредитний договір № 1001716600001, за яким видано кредит в розмірі 25000,00 грн. Зобов`язання по кредитними договорам позивач виконав повністю. Проте, відповідач грошові зобов`язання не виконує внаслідок чого станом на 03.03.2025 утворилася заборгованість в загальному розмірі 96945,573 грн., яка не погашена до теперішнього часу. Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 21.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128\~ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Правом на дання відзиву відповідач не скористався. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи підтверджується, що 10.05.2019 [PERSON] підписав заяву №2001305716401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок, видати кредитну карту та встановити кредитний ліміт в розмірі 8000,00 грн. зі сплатою процентної ставки в розмірі 47,88 % річних. До укладення кредитного договору, 10.05.2019 відповідач ознайомився і підписав паспорт споживчого кредиту. Довідкою до договору №2001305716401 від 10.05.2019 позивач підтвердив, що кредитний ліміт позичальнику неодноразово збільшувався та в останнє 03.03.2022 його було збільшено до 43500,00 грн. Факт руху грошових коштів по рахунку відповідача за кредитним договором № 2001305716401 позивач підтвердив випискою за період з 10.05.2019 03.03.2025. Крім того, 24.10.2020 [PERSON] підписала заяву №100171660001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив надати йому кредит на споживчі цілі в розмірі 25000,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,99 % та процентної ставки в розмірі 0,1% річних. Щомісячний розмір погашення кредиту та нарахованих платежів складає 1539,25 грн. та 1539,03 грн. останній платіж. До укладення кредитного договору, 24.10.2020 відповідач ознайомився і підписав паспорт споживчого кредиту. Платіжною інструкцією від 24.10.2020 АТ «ПУМБ» підтвердило перерахування на поточний рахунок відповідача грошових коштів згідно кредитного договору №100171660001 в розмірі 25000,00 грн. Факт руху грошових коштів по рахунку відповідача за кредитним 24.10.2020 по 03.03.2025. Виписки із особових рахунків відповідача, відповідно до положень\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, які підтверджують здійснення по банківському рахунку операції. Згідно розрахунку позивача, через невиконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 03.03.2025 утворилася заборгованість: - по кредитному договору 2001305716401 від 10.05.2019 в загальному розмірі 81670,74 грн., яка складається із: 43206,62 грн. заборгованості за кредитом; 38464,12 грн. заборгованості по процентам; 0,00 грн. заборгованості за комісією; - по кредитному договору №100171660001 від 24.12.2020 в загальному розмірі 15274,83 грн., яка складається із: 10297,13 грн. заборгованості за кредитом; 2,70 грн. заборгованості по процентам; 4975,00 грн. заборгованості за комісією. 03.03.2025 на адресу відповідача Банк надіслав письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами № 2001305716401 в розмірі 81670,74 грн. та № 10017166000001 в розмірі 15274,83 грн. протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення. Із позову вбачається, що вимоги позивача відповідачем виконано не було та заборгованість не погашена. Правове обґрунтування та мотиви суду Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до частини другої статті \~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. За правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між сторонами було укладений кредитні договори, умови яких позивачем виконані повністю. Між тим, відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість згідно розрахунків позивача. Доказів, які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем грошових зобов`язання по кредитним договорам та утворення заборгованості, підтвердженої розрахунками позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved