Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська І.Є. Подану заяву обґрунтовує тим, що заявниця мала дівоче прізвище « [PERSON] » з народження, яке змінила при одруженні на « [PERSON] ». В свідоцтві про народження, в графі батько зазначений [PERSON] , так як згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, батько заявниці змінив своє прізвище « [PERSON] » на прізвище матері « [PERSON] ». Проте в паспорті громадянина України прізвище не змінив та залишився на прізвищі « [PERSON] ». [INFO] батько заявниці помер та було видано свідоцтво про смерть на підставі паспорту на ім`я [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, у зв`язку з чим заявниця подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. Проте у встановлений законом строк спадщину заявниця не отримала, у зв`язку з винесенням приватним нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 117/02-31 від 20.06.2025 оскільки, з пред`явлених документів до заяви про прийняття спадщини не вбачається родинних відносин, а саме, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON] . На підставі викладеного, заявниця просить встановити факт родинних відносин, а саме про те, що [PERSON] є її батьком. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.07.2025 відкрито провадження в справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження, при цьому витребувано від Приватного нотаріуса Вінницького райононного нотаріального округу Нідзельської І.Є. належним чином посвідчену копію матеріалів спадкової справи №73840348 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . 30.07.2025 до суду надійшли матеріали спадкової справи. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Алєксєєвої С.А. в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила задовольнити. Вказала, що заявниця через наявність розбіжностей у документах щодо прізвища батька, позбавлена можливості прийняти спадщину, яка знаходиться у Вінницькій області, інших спадкоємців немає. Приватний нотаріус Вінницького райононного нотаріального округу Нідзельська І.Є в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність, про результати розгляду повідомити у встановленому законом порядку. Вислухавши вступне слово представника заявниці, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] мала дівоче прізвище « [PERSON] » з народження, яке змінила при одруженні з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.06.2004 (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.10). [PERSON] , [INFO] народився в селі Орловка Городищенського району Волгоградської області, що підтверджується свідоцтвом про народження ( повторне) серії [NUMBER] (а.с.12). При реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER] від 21.08.1977. Проте прізвище в паспорті громадянина України не змінив та залишився на прізвищі « [PERSON] ». [INFO] батько заявниці помер, видано свідоцтво про смерть, в якому прізвище померлої особи внесено згідно даних паспорту - тобто на ім`я [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2024 (а.с.13). Заявниця [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. За результатами розгляду заяви була зареєстрована 24.03.2025 спадкова справа у Спадковому реєстрі № 73840348, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80571078 від 24.03.2025. Проте, заявниці було роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки наявні розбіжності в прізвищі, а саме в свідоцтві про народження [PERSON] , відомості про ПІБ батька « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавця його ПІБ « [PERSON] ». Звертаючись з заявою до суду, як на підставу вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] посилалася на те, що встановлення вказаного факту йому необхідно для юридичного оформлення спадщини. Відповідно до ч. 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав. Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом. Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб. Матеріали справи свідчать про те, що у якості заінтересованої особи до участі у справі залучено лише приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська Ірину Євгеніївну. Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріальної контори не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Матеріали справи не містять даних про те, що сторона заявника під час розгляду справи заявляла клопотання про залучення до участі у справі належних заінтересованих осіб, зокрема органу місцевого самоврядування або інших осіб. Крім того, вданому випадку, суд позбавлений можливості самостійно визначити коло учасників щодо розгляду даної справи, оскільки письмові матеріали справи не містять даних щодо спадкового майна. Відтак, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус не є заінтересованою особою у вказаній справі. Таким чином, звертаючись до суду з вказаною заявою, [PERSON] неправильно визначилася з учасниками справи, а саме заінтересованою особою, відтак подана заява не може бути задоволена. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed