Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 02.05.2009 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №27. Від сімейного життя сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, з березня 2022 року подружжя проживають окремо один від одного. На дату звернення до суду між ними повністю припинені сімейні та шлюбні відносини, зникло взаєморозуміння, стали різними погляди на сімейне життя та обов`язки. Спілкування та будь-які контакти тривалий час між ними повністю припинені. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з них. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Тому вищезазначені причини є перешкодою для подальшого існування їхньої сім`ї. Тож, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 02.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №27. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01.04.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.14). Копію ухвали суду від 01.04.2025 року та позовну заяву з додатками, які були надіслані відповідачці на адресу реєстрації (а.с.15, 13), поштове відправлення відповідачка отримала 24.04.2025 року, про що свідчить відмітка про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0610247416660 (а.с.17). Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 02.05.2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №27; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.05.2009 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.2010 року (а.с.9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2013 року (а.с.10). Як вказав позивач, а відповідачка не скористалася своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, з березня 2022 року подружжя проживають окремо один від одного. На дату звернення до суду між ними повністю припинені сімейні та шлюбні відносини, зникло взаєморозуміння, стали різними погляди на сімейне життя та обов`язки. Спілкування та будь-які контакти тривалий час між ними повністю припинені. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з них. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідачки від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. (а.с.1). Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved