Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.09.2023 у Фастівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що з 30.09.2023 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, примирення неможливе. Ухвалою судді від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. Позивачка та відповідач на адресу суду спрямували заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову. Судом встановлено,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про шлюб,\~30.09.2023\~у Фастівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Відповідно до довідок від 24.07.2025 №№ 1824-5003744733, 1824-5003744762 [PERSON] , [INFO] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проживають, як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 10). Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на засадах взаємної любові, поваги, дружби й допомоги. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дітей з інвалідністю та інші обставини. Рішення про розірвання шлюбу ухвалюється, якщо встановлено, що подальше спільне життя суперечить інтересам одного з подружжя. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, виходячи із засад добровільності шлюбу, суд доходить висновку, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Тому шлюб слід розірвати. За положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, тобто 605, 60 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% витрат по сплаті судового збору, в розмірі 605, 60 грн.

Outcome: approved