Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

08 серпня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 20000 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 12.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1301-1366 (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день. На виконання вимог ст. 639 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор: А1333, для підписання Кредитного договору та ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії та іншими супутніми документами. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов, укладеного між сторонами Кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів. Позивач у позові зазначає, що, станом на 08.07.2025, загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 39580 грн, з яких: 4000 грн прострочена заборгованість за кредитом, та 35580 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Водночас, оскільки позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 19580 грн, то позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 20 000 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у сумі 4000 грн та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 16000 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання 12.09.2025, 08.10.2025 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 12.11.2023 о 15 год 53 хв між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1301-1366 продукту «CreditKasa» (далі Кредитний договір). Відповідно до п.2.3 Кредитного договору сторони погодили, що датою видачі кредиту є 12.11.2023, а сумою кредиту 4000 грн. Пунктом 3.1 Кредитного договору встановлено, що цей правочин укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Водночас у п.4.12 Кредитного договору визначено його сторонами, що строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику, становить 300 днів з моменту перерахування коштів позичальнику. Дата повернення кредиту 06.09.2024. Із п.4.13-4.16 Кредитного договору суд встановив, що його сторони погодили реальну річну процентну ставку на дату його укладення, що складає 572465,0%; орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення Кредитного договору, що складає 40000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом. Також у п.6.9 означеного правочину сторони обумовили, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від цього договору без пояснення, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця. У п.12 Кредитного договору, у розділі «Позичальник», міститься електронний підпис (А1333), за допомогою якого позичальник [PERSON] прийняв пропозицію (оферту), ввівши його комбінацію у відповідне поле на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс»: creditkasa.com.ua, з метою виконання п.3.8 Кредитного договору. Крім того, у цьому пункті Кредитного договору містяться реквізити номера особистого електронного платіжного засобу, на який підлягає перерахування кредитних коштів позичальнику кредитодавцем, а саме: [NUMBER] . Також із досліджених Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», що затверджений наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №71-П від 19.10.2023, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 12.11.2023 беззастережно погодився із їх умовами, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем: А1333). Крім того, відповідач [PERSON] погодився із умовами кредитування, що викладені у Паспорті споживчого кредиту, що підтверджується наявністю у цьому документі електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором (одноразового пароля: А1333). Також із дослідженої таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за Договором №1301-1366 відповідно до Методики Національного банку України (Додаток №3 до Кредитного договору) судом встановлено, що відповідач [PERSON] погодився із даними, які містяться у цьому документі, що підтверджується електронним підписом відповідача у формі одноразового ідентифікатора (одноразового пароля: А1333). Із дослідженої довідки АТ КБ «Приватбанк», що адресована ТОВ «Укр Кредит Фінанс», судом встановлено факт перерахування 12.11.2023 грошових коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay в сумі 4000 грн (згідно Кредитного договору) на номер банківської картки [NUMBER] , тобто на той номер банківської картки, що і зазначений відповідачем у п.13 Кредитного договору (а/с 30). Означена інформація узгоджується із відомостями, що судом встановлені на підставі довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1301-1366 від 12.11.2023. Із розрахунку заборгованості за договором, станом на 08.07.2025, судом встановлено, що сукупна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 39580грн, з яких: 4000 грн заборгованість за кредитом, та 35580 грн заборгованість за відсотками. Крім того, із цього письмового доказу суд встановив, що відповідач взагалі не здійснював повернення позивачу суми кредиту та відсотків за його ним користування. Із аналізу Кредитного договору, що був укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем, а також із Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за договором відповідно до Методики Національного банку України, суд встановив, що їх умови відповідачем [PERSON] виконані не були. Згідно з умовами Кредитного договору, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених цим договором. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умови Кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, із дослідженого Кредитного договору суд встановив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на відповідних умовах шляхом підписання правочину за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладених між первісними кредиторами та відповідачем умов договорів, а також положень ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 того ж Кодексу встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів своєчасного та в повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання за Кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 20000 грн. У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за Кредитним договором є обґрунтованими і вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої платіжної інструкції судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2 422,40 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved