Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Леміш М.О. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідачки [PERSON] . В обґрунтування заявленого посилається на те, що сторони проживали у цивільному шлюбі з 2009 року. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Вказує, що з лютого місяця 2022 року спільне життя сторін погіршилось. Відповідачка припинила будь-які відносини з позивачем та їх спільною дитиною. Переїхала на постійне місце проживання до міста Ужгород. Зазначає, що на даний час спільний син сторін проживає разом з позивачем, та повністю перебуває на його утриманні та вихованні. [PERSON] прийняв рішення про проживання саме з батьком і не бажає проживати разом з відповідачкою. Пояснює, що відповідачка не приймає жодної участі в утриманні та вихованні дитини, в добровільному порядку не виконує свої обов`язки щодо її виховання та утримання. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні про стягнення з відповідачки аліментів підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що зазначені у позовній заяві обставини в обґрунтування позову підтверджує, вони є правдивими та відповідають дійсності, нею не оспорюються. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст.\~8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір є гарантованим. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2023 року у відповідності до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить суму у 1136 грн. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, позивач [PERSON] самостійно виховує та утримує сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з позивачем. Зі змісту позовної заяви також вбачається, що відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.. Окрім цього судом документально не встановлено наявність у відповідачки інших утриманців, незадовільного стану здоров`я чи скрутного матеріального становища, й більш того суд враховує, що відповідачка визнала позовну заяву щодо стягнення аліментів в сумі 5000 грн. щомісячно. За ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК\~України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. На підставі вказаної пільги позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру\~задоволених\~позовних вимог.\~Інші\~судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З врахуванням того, що позивачем при зверненні до суду із позовом в частині стягнення аліментів судовий збір не сплачувався відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», приймаючи до уваги визнання позову відповідачкою, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути суму у 605,60 грн. з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved