Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник позивачки, посилаючись на те, що: -позивачка з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 4 травня 1999 року; -на початку сімейного життя шлюбні відносини між сторонами складалися добре, однак на даний час подружжя разом не проживає, шлюбні відносини припинені; -вони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести спільне господарство, а також в них з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя, обов`язки з ведення спільного господарства та ведення спільного побуту; -всі зусилля щодо знаходження компромісів між сторонами не дали жодних результатів, тому позивачка вважає, що наразі немає можливості збереження сімї; -шлюб існує лише формально, без фактичних сімейних відносин, а тому подальше спільне проживання, примирення та збереження сім`ї між сторонами є неможливим і таким, що суперечать інтересам позивачки, звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] , подав до суду заяву /а.с.21-23/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивачки, проти винесення заочного рішення не заперечував. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.27/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки, представника позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 4 травня 1999 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.25/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -на початку сімейного життя шлюбні відносини між сторонами складалися добре, однак на даний час подружжя разом не проживає, шлюбні відносини припинені; -вони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести спільне господарство, а також в них з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя, обов`язки з ведення спільного господарства та ведення спільного побуту; -всі зусилля щодо знаходження компромісів між сторонами не дали жодних результатів, тому позивачка вважає, що наразі немає можливості збереження сімї; -шлюб існує лише формально, без фактичних сімейних відносин, а тому подальше спільне проживання, примирення та збереження сім`ї між сторонами є неможливим і таким, що суперечать інтересам позивачки. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони вже тривалий час проживають окремо, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей та про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції /а.с.8/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно ч.2-4 ст.137 ЦПК України: за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення витрат, пов`язаних із правничою допомогою, покладено на особу, яка заявляє клопотання про їх стягнення. Позивачкою не надано жодного доказу понесення нею витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.. У зв`язку з чим в задоволенні вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомого адвоката, слід відмовити.

Outcome: approved