Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ПрАТ «СГ «ТАС») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 95\~729,44 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 12.01.2025 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Citroen C5 Aircross», р.н. [NUMBER] , під керуванням позивача, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. [NUMBER] , була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 226173864 від 31.12.2024 в ПрАТ «СГ «ТАС». 24.01.2025 на авторизованому СТО «Ілта Львів» за ініціативою страховика та з залученням експерта від страховика відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу, а також огляд працівниками СТО у присутності представника від страховика із фіксуванням видимих та інших пошкоджень автомобіля. За результатами дефектування авторизована СТО видала позивачу рахунок-фактуру №1188 від 24.01.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля станом на 24.01.2025 становить 188 955, 90 грн. Копію вказаного рахунку-фактури позивач надав відповідачу. Станом на цей час вартість відновлювального ремонту відповідно до уточненого рахунку-фактури авторизованої СТО складає 195 760,00 грн. За результатами дефектування 24.01.2025 пошкодженого автомобіля відповідач розпочав діяльність із визначення належної, на його думку, суми страхового відшкодування, та у подальшому через мережу «Viber» та телефонним зв`язком почав інформувати позивача про пропозиції щодо розміру страхової виплати. Вказав, що відповідач тривалий час ухилявся від надання інформації про розгляд його заперечень щодо розміру страхової виплати, посилаючись на певне рішення центрального офісу про необхідність проведення незалежної експертизи. 25.03.2025 відповідач надіслав лист, відповідно до якого сума матеріального збитку згідно з проведеною оцінкою, з врахуванням зносу на запчастини і ПДВ, становить 101 830,56 грн. 31.03.2025 під час чергової комунікації телефоном представник відповідача повідомив, що попередні пропозиції суми страхового відшкодування були надані позивачу без факту подання ним заяви про страхову виплату. Вказав, що надав відповідачу письмову заяву про страхову виплату із супровідним листом, в якому детально обґрунтував передбачені чинним законом № 3720 підстави, порядок і розміри належної йому страхової виплати у розмірі 160 000,00 грн. з урахуванням рахунку-фактури авторизованого СТО №1188 від 24.01.2025, та в межах фактичного страхового ліміту полісу ОСЦПВ винуватця ДТП. Після скарги позивача на гарячу лінію СГ «ТАС» щодо факту затягування страховиком прийняття рішення про страхову виплату, 05.05.2025 відповідач надіслав лист, в якому повідомив про розмір страхової виплати. Зокрема за результатами проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу «Citroen C5», н.з. [NUMBER] , відповідачем АТ «СГ «ТАС» замовлено автотоварознавче дослідження, виконане суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Так, матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Citroen C5», р.н. [NUMBER] , згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку № 82013 від 18.02.2025 становить 168 931,49 грн. без ПДВ, в тому числі: вартість замінених складових 139793,61 грн.; вартість робіт 12912,00 грн.; вартість матеріалів 16225,88 грн. На підставі викладеного, належна позивачу сума страхового відшкодування у розмірі 101 830,56 грн., перерахована на реквізити, вказані у заяві про виплату страхового відшкодування. Вказав, що рішення відповідача від 05.05.2025 щодо страхової виплати щодо ДТП, яка мала місце 12.01.2025, базується на нечинному Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. На обґрунтування цього рішення відповідач зазначає, що нормами абз. 6 п. 6 Розділу VI Закону № 3720 встановлено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Диспозицією правової норми, що зазначена у абз. 2 п. 6 Розділу VI Закону №3720 «поширюються вимоги цього Закону» слід розуміти як застосування норм такого Закону. З огляду на зазначені норми законодавства, у разі, якщо договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладено 31.12.2024 (до 01.01.2025 дати введення у дію Розділів І -V та пунктів 4 та 6 Розділів VI Закону № 3720 та дати втрати чинності Закону №1961), то на такі договори страхування не можуть поширюватися положення Закону №3720, що регулюють питання укладення договорів страхування. Загальними умовами договору (полісу) № ЕР 226173864 від 31.12.2024 передбачено, що цей документ є візуальною формою полісу, що посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі Договір) діє …на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, з урахуванням набрання чинності 01.01.2025 договором № ЕР 226173864 від 31.12.2024, цей Договір з моменту набрання ним чинності 01.01.2025, діє безумовно на умовах, встановлених Законом № 3720, що набрав чинності 01.01.2025. Отже, тільки на поліси, що укладені та набрали чинності не пізніше 31.12.2024, поширюються вимоги чинного на той час закону № 1961 від 01.07.2004. Частина 5 Прикінцевих та перехідних положень цього, чинного на момент виникнення зобов`язань відповідача, закону, введеного в дію 01.01.2025, встановила значно більший ліміт страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб, зокрема з дня введення в дію цього закону 250 тисяч гривень на одну потерпілу особу. Вищезазначене підтверджує, що договір № ЕР 226173864 від 31.12.2024 в частині ліміту страхової виплати за шкоду, заподіяну майну (160 000 грн.) не відповідає імперативним нормам чинного законодавства, отже в цій частині щодо зобов`язань страховика підлягає застосуванню норма Закону, а не договору. Тому, з урахуванням невідповідності розміру страхового ліміту полісу № ЕР 226173864, чинного з 01.01.2025, за шкоду заподіяну у зв`язку з пошкодженням майна у розмірі 160 000,00 грн., вимогам чинного з 01.01.2025 Закону № 3720 від 21.05.2024, зокрема в частині встановленого цим Законом граничного розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну у зв`язку з пошкодженням майна, у розмірі 250 000,00 грн., з метою захисту порушених страховиком моїх прав і законних інтересів позивач заявив про свою згоду на страхову виплату в повному розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна - 195 760,00 грн. в межах ліміту 250 000,00 грн., передбаченого Законом № 3720. Враховуючи факт перерахування відповідачем на рахунок авторизованої СТО не погодженої з позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 101 830,56 грн., що є порушенням вимог Закону № 3720 та п.18.10 Загальних умов страхового продукту, затверджених наказом Голови Правління АТ «СГ «ТАС» №341/ГО/заг від 30.12.2024, введених в дію 01.01.2025, а також з урахуванням вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна згідно з уточненим рахунком-фактурою авторизованого СТО, що станом на 06 червня 2025 року складає 195 760,00 грн., позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на його користь недоплаченої за чинним законом суми страхової виплати у розмірі: 93 929,44 грн (195 760 грн 101 830,56 грн). Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримав з підстав, що викладені в такому та відповіді на відзив. Зокрема, зміст зобов`язань страховика перед позивачем деталізує ч. 2 ст. 27 чинного станом на 01.01.2025 закону №3720, ставлячи перед страховиком вимогу, за якою витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який існував до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Розмір вартості такого відновлювального ремонту, визначений рахунком-фактурою авторизованої СТО, та станом на момент звернення з позовом до суду, становить 195 760,00 грн. Зважаючи на розмір страхової виплати, не погоджений з позивачем, але перерахований відповідачем на рахунок авторизованого СТО в сумі 101 830,56 грн, яка не відповідає вартості відновлювального ремонту, то недоплачена відповідачем за чинним законом страхова виплата становить 93 929,44 грн. Відзив не містить пояснень щодо мотивів неврахування відповідачем рахунку-фактури авторизованого СТО № 1183 від 24.01.2025, складеного за результатами дефектування пошкодженого автотранспорту, що відбулося 24.01.2025, про яку у відзиві лише згадується, що 31.03.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про страхову виплату, в якій просив виплатити на рахунок ТЗОВ «Ілта Львів» суму в розмірі 160 000, грн., з урахуванням рахунку фактури № 1183 від 24.01.2025. Вказав, що при прийнятті рішення про суму виплати (додаток 1 до Страхового акту № 11329/57/925 від 30.04.2025 «Розрахунок суми страхового відшкодування») відповідач застосував «коефіцієнт зносу замінених складових 0,48»), що значно зменшило розмір визначеної ним страхової виплати. Розрахунок суми страхового відшкодування, долучений до Страхового акту № 11329/57/925 від 30.04.2025, посилаючись на Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 82013 від 18.02.2025 СОД [PERSON] , також містить недостовірну інформацію щодо строку експлуатації належного позивачу пошкодженого автомобіля, яка згідно з цим Звітом становить 5,25 років, що не відповідає даним технічного паспорта на належний позивачу автомобіль. Відповідно до припису ст.27 Закону № 3720, за результатами акта огляду транспортного засобу, складеного 17.01.2025 представником страховика, зазначено, що «ТЗ потребує додаткового огляду в умовах СТО з розборкою» та за результатами дефектування пошкодженого транспортного засобу 24.01.2025 у присутності представника страховика авторизованою СТО було надано рахунок-фактуру №1183 із зазначенням розміру витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Відповідач, приймаючи Рішення про страхову виплату, зазначену в Страховому акті № 11329/57/925 від 30.04.2025, маючи отриману від мене рахунок-фактуру авторизованого СТО № 1183 від 24.01.2024 з визначенням вартості відновлювального ремонту відповідно до вимог ст. 27 чинного Закону № 3720, всупереч цьому замовив проведення автотоварознавчого дослідження в СОД [PERSON] для визначення вартості відновлювального ремонту. Мотиви такого рішення відповідач у відзиві не пояснює. При цьому зазначає для СОД [PERSON] як підставу надано неправдиву інформацію щодо нібито факту його доручення на проведення такого дослідження (як це зазначено у Звіті № 82013 від 18.02.2025 р. СОД [PERSON] , доданому відповідачем до відзиву). Отже, жодного «доручення» відповідачу на проведення «автотоварознавчого дослідження» позивач не надавав. Зауважив, що Закон №3720, як нормативний акт в цілому, набрав чинності 20.06.2024. Положення цього закону введені в дію 01.01.2025 у повній відповідності до п.1 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень, за якими "Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року". Отже закон №3720 набрав чинності 20.06.2024. Поліс ЕР 226173864 укладений 31.12.2024 після набрання чинності цим законом та набрав чинності 01.01.2025 після введення в дію цього закону. Відтак, аргументи відповідача щодо відсутності підстав для застосування закону № 3720 до страхової справи за ДТП, що мала місце 12.01.2025, помилкові. Також вказав, що відповідно до п.27.3. затверджених наказом Голови Правління АТ «СГ «ТАС» (наказ №341/ГО/заг від 30.12.2024р.) Загальних умов страхового продукту, введених в дію 01.01.2025 (а отже чинних на момент ДТП та на момент прийняття рішення страхувальником по страховому випадку), «Якщо в межах Загальних умов страхового продукту та діючої редакції Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» будуть виявлені розбіжності чи відсутність норм, переважаюче право має Закон». Представник відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав, наведених в заявах по суті спору. Зокрема, 31.12.2024 АТ «СГ «ТАС» та [PERSON] уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP/226173864, яким було забезпечено цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з експлуатацією транспортного засобу MEGANE SCENIC, номерний знак [NUMBER] . Згідно з полісом № [NUMBER] , страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн. Розмір франшизи 0 грн. Строк дії Договору з 01.01.2025 00:00 по 31.12.2025 23:59 включно. 12.01.2025 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля «Сitroen С5 Aircross», н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Renault Megane Scenic», н.з. [NUMBER] , під керуванням винуватця ДТП [PERSON] , внаслідок чого належний позивачу транспортний засіб отримав пошкодження. 17.01.2025 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання ДТП, в якій виклав її обставини, та надав копії необхідних документів. Після цього, працівником відповідача проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено відповідний акт огляду, в якому зафіксовано перелік пошкоджень транспортного засобу. Згідно зі звітом №82013 18.02.2025 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу після аварійного пошкодження КТЗ «Citroen C5 Aircross», р.н [NUMBER] , станом на момент ДТП, без врахування ВТВ: з урахуванням ПДВ на запасні частини, складає 101 830,56 грн. 31.03.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про страхову виплату, в якій просив виплатити, на рахунок ТОВ «Ілта Львів», страхову виплату в розмірі 160000 грн., з урахуванням рахунку фактури №1183 від 24.01.2025. Після чого, відповідачем було складено страховий акт № 11329/57/925 від 30.04.2025, яким прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 101 830,56 грн відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку СОД [PERSON] № 82013 від 18.02.2025. Така сума була перерахована згідно з наданими реквізитами, що позивачем не оспорюється. В позовній заяві зазначено, що позивач не погоджується із позицією відповідача, згідно з якою страховий випадок, який мав місце 12.01.2025, регулюється нормами не чинного з 01.01.2025 закону №3720, а закону № 1961 від 01.07.2004 р. Із таким твердженням позивача відповідач не погоджується. Звертає увагу на те, що правовідносини обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виникли не з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, чи з моменту початку дії договору, як на цьому наголошує позивач, а з моменту укладення Полісу EP 226173864 від 31.12.2024, так як саме 31.12.2024, тобто ще до набрання чинності положеннями Закону № 3720, відповідач і страхувальник узгодили умови вказаного полісу та уклали його. Строк дії договору хоча починає свій перебіг 01.01.2025, але був укладений 31.12.2024 р., на умовах ще діючого на момент його укладення Закону № 1961-IV, тому й до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем підлягають застосуванню положення закону № 1961-IV, який діяв на момент укладення відповідного Полісу. Отже, виплативши страхове відшкодування,

Outcome: partial