Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

23 травня 2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення, в якому просить надати дозвіл на усиновлення сина його дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про його народження. В обгрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що він протягом тривалого часу проживає однією сім`єю з [PERSON] . 08.03.2023 року заявник [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Разом з ними проживає син дружини, [PERSON] . Він сприймає сина дружини як свого рідного, опікується ним, він також називає його батьком та сам виявив бажання взяти його прізвище та по-батькові. Вони живуть однією родиною, а рідний батько [PERSON] не цікавиться його життям та згідно заяви від 09.04.2025р., батько дитини - [PERSON] , [INFO] , надав згоду на усиновлення неповнолітнього [PERSON] його відчимом - [PERSON] та внесення відповідних змін в автовий запис про народження сина. Ухвалою судді від 28.05.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою з про усиновлення. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснив, що усвідомлює наслідки усиновлення, бажає усиновити сина, вважає його своїм рідним, повністю опікується ним, піклується та любить як рідного, у них дружні стосунки. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] (мати дитини) підтримала подану [PERSON] заяву та просила її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що заявник проживає разом із нею та її сином [PERSON] , син вважає його батьком, оскільки він піклується про нього та ставиться дуже добре, як до рідного сина. ЇЇ син [PERSON] виявив бажання мати одне прізвище в родині із відчимом який ним опікується. Рідний батько з сином [PERSON] не спілкується та не заперечував проти його усиновлення [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою [PERSON] . У судовому засіданні представник служби у справах дітей Прибузької сільської ради Вознесенського району, Миколаївської області підтримала заяву і просила її задовольнити, оскільки дане усиновлення відповідає якнайкращим інтересам дитини. Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Заперечень до заяви немає, та просить в рішенні суду зазначити: зміну прізвища та по батькові дитини, в графі батько зазначити його прізвище, ім`я, по батькові, дату його народження, громадянство та місце проживання батька, в графі матері зазначити її ім`я, по батькові, дату її народження, громадянство та місце проживання матері. Також була з`ясована думка [PERSON] , якому виповнилося 17 років, отже він досяг віку, в якому може висловити свою думку. Згідно заяви від 06.05.2025р. [PERSON] підтвердив свою усвідомлену згоду на усиновлення та бажання носити одне прізвище з батьком та по батькові « [PERSON] ». Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши думку дитини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. З 08 березня 2023 року заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (матір`ю дитини [PERSON] ), проживають однією сім`єю більше трьох років. Батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] , яка надала нотаріально посвідчену згоду від 14.04.2025 року на усиновлення свого сина її чоловіком [PERSON] . Батько дитини [PERSON] надав нотаріально посвідчену згоду від 09.04.2025 року на усиновлення свого сина чоловіком його колишньої дружини [PERSON] , та не заперечує щодо внесення змін до актового запису про його народження. Заявник не був усиновлювачем іншої дитини, не позбавлявся батьківських прав, до кримінальної відповідальності не притягався, за станом здоров`я може бути усиновлювачем. Має достатній дохід та власне житло, де створені належні умови для проживання дитини. Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2022/000708726 від 03.10.2022р., [PERSON] , [INFO] зареєстрований по адресу: [ADDRESS] . [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та його склад сім`ї: дружина - [PERSON] , пасинок - [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Прибузькою сільською радою №246-1 від 10.04.2025р. Згідно довідки-характеристики від 10.04.2025р. №247-1, [PERSON] характеризується за місцем проживання виключно з позитивної сторони, активний в житті громади, шкідливих звичок немає та до відповідальності не притягувався. [PERSON] перебуває на пенсії за вислугою років (згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] ), та отримує пенсію розмір якої згідно довідки про доходи №7943029474091926, за період з 01.10.2024р по 30.04.2025р. становить 76520,29 грн. Відповідно до висновку про стан здоров`я заявника від 15.04.2025 року, [PERSON] здоровий. Згідно акту обстеження умов проживання від 09.05.2025р. встановлено, що родина проживає в [ADDRESS] , умови проживання в будинку добрі, Кімнати окремі, світлі, зроблений капітальний, сучасний ремонт, є різна сучасна побутова техніка. Для [PERSON] створені сприятливі умови для навчання, виховання та проживання. [PERSON] , [INFO] , згідно висновку КНП «Первомайська центральна районна лікарня» Первомайської міської ради, від 15.04.2025 року, пройшов обстеження - здоровий та захворювань, які б були перешкодою для встановлення над ним опіки - немає. Відповідно до висновку Вознесенської військової адміністрації Миколаївської області від 12.05.2025 року №261/02.02-15/15-25 - вважається за доцільне та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, усиновлення громадянином [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , яким він опікується, перебуває у зареєстрованому шлюбі з його матір`ю. Між [PERSON] та [PERSON] довірливі, дружні стосунки, хлопець поважає його, слухає, називає його тільки «тато», часто разом проводять вільний час, він допомагає [PERSON] по господарству, той у свою чергу добре виховує [PERSON] та підтримує матеріально, дитина вважає його своїм батьком та надала письмову згоду на усиновлення. В родині створені належні умови проживання для дитини. Заявник з правовими наслідками усиновлення дитини, правами та обов`язками усиновителя ознайомлений. Відповідно до ст. ст.3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETSN58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно дост.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Згідно положенням ч.1-2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до Закону України №69-16 дія Європейської Конвенції про здійснення прав дітей поширюється на розгляд судами справ, що стосуються усиновлення дитини. Згідно ч.1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 228 Сімейного кодексу України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом Дослідивши у відповідності до положень ст. 224 Сімейного кодексу України обставини по справі в цілому, враховуючи мотиви, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, враховуючи думку самої дитини, яка бажає бути усиновленим вітчимом, думку рідних батька та матері дитини, суд дійшов висновку, що заявник за своїм станом здоров`я, матеріальним становищем, сімейним станом та умовами проживання, ставленням до виховання дітей здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини своєї дружини від першого шлюбу. При цьому, обставин, зазначених у ст. 212 Сімейного кодексу України, при яких особи, не можуть бути усиновлювачами, судом не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до переконання про те, що вимога заяви про усиновлення підставна та обґрунтована, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Оскільки судом встановлено усі необхідні для цього підстави, а відтак, суд приходить висновку про задоволення заяви. Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Враховуючи думку учасників судового розгляду, відповідь Вознесенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса), суд приходить до переконання, що слід внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , №13 від 13 серпня 2008 року, місце державної реєстрації: Богданівська сільська рада Доманівського району, Миколаївської області, державний орган, що видав свідоцтво - виконком Богданівської сільської ради Доманівського району, вказавши у графі «Батько» дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, у графі «Мати» дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, число, місяць та рік народження дитини залишити без змін. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Outcome: approved