Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (далі позивач, ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року у розмірі 60469,76 гривень, судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначив, що 26 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №А03.00408.006143639 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 38820 гривень, зі сплатою процентів та платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптима Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, у відповідності\~до умов\~якого,\~ АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптима Факторинг» належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить АТ «Ідея Банк», зокрема за кредитним договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Оптима Факторинг» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Оптима Факторинг», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року. Вказав, що у зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, заборгованість становить 60469,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 32909,98 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 11669,72 гривень, заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 15890,06 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 22 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 грудня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №А03.00408.006143639. Договір підписаний відповідачем. АТ «Ідея\~Банк»виконав умови договору та перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 38820 гривень, що підтверджується копією ордеру. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптима Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, у відповідності\~до умов\~якого,\~ АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптима Факторинг» належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить АТ «Ідея Банк», зокрема за кредитним договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Оптима Факторинг» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Оптима Факторинг», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року. Відповідно до\~реєстру боржників\~до Договору\~факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному Договору №А03.00408.006143639\~від 26\~грудня 2019\~року в сумі 60469,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 32909,98 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 11669,72 гривень, заборгованості за комісіями 15890,06 гривень. Згідно із довідкою розрахунком заборгованості за кредитним Договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року, складеним АТ «Ідея Банк», сума заборгованості відповідача становить 60469,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 32909,98 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 11669,72 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 15890,06 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно\~до розрахунку\~заборгованості,\~наданого позивачем,\~з яким\~погоджується суд,\~відповідач внаслідок\~неналежного виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~має заборгованість\~за договором\~№А03.00408.006143639\~від 26\~грудня 2019\~року:\~32909,98 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 11669,72 гривень - заборгованість за відсотками, що у загальному розмірі складає 44\~579,70 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 15\~890,06 гривень заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту (комісії). Згідно п. 1.5 Кредитного договору зазначено, що під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 «Інші послуги Банку», комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно діючих Тарифів Банку, Тарифи є невід`ємною части6ною Договору та розміщені на веб-сайті Банку. Відповідно до п.2 паспорту споживчого кредиту, що є Додатком №1 до Договору №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року, зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості 1 00% щомісячно від початкової суми кредиту. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення плати пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».\~\~ Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісій, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь АТ «Ідея Банк», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за обслуговування кредиту у розмірі 15890,06 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №А03.00408.006143639 від 26 грудня 2019 року у розмірі 44579,70 гривень, що складаєзаборгованість за тілом кредиту 32909,98 гривень, заборгованість за відсотками 11669,72 гривень, у стягненні заборгованості за обслуговування кредиту у сумі 15890,06 гривень - відмовити. Згідно ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:\~1) на професійну правничу допомогу;\~2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;\~3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;\~4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно\~зі ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024, додаткова угода до нього №1/1 від 01.07.2024, акт прийому- передачі наданої правничої допомоги, платіжна інструкція про оплату наданої правничої допомоги. Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2\~232,24 гривень.

Outcome: partial