Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Івано-Франківської міської ради, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, серія НМТ 271490, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Т.Х., зареєстрованим в реєстрі за №1628, відповідачі - продали, а позивач [PERSON] - купив на праві приватної спільної часткової власності Квартиру [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка, яка продавалася за вказаним Договором, розташована по [ADDRESS] , належала продавцям - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ 977727 виданого 27.03.2006 року згідно рішення ХХХІІІ сесії IV демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 20 лютого 2006 року. Через півроку після здійснення даної угоди, позивач дізнався що на підставі Ухвали Івано-Франківського міського суду від 25 січня 2024 року, його залучено у справі №0907/18242/2012, як співвідповідачем. Відповідачі умисно приховали даний факт, не повідомили позивача про те, що в Івано-Франківському міському суді розглядається справа №0907/18242/2012 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Івано-Франківська міська рада, про визнання порядку використання присадибної земельної ділянки громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної часткової власності. Після участі в судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами даної справи, позивач дізнався, що відповідачі вводячи його в оману, всупереч Рішенню Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, здійснили продаж земельної ділянки площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216 - право власності на яку було скасоване. Адже, відповідно до Рішення Івано-Франківського міського суду у справі №2а/18/2008 від 15 вересня 2008 року визнано нечинним п.14 рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 20.02.2006 р, визнано недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 27.03.2006р за №977727 серії ЯБ [PERSON] . Визнано неправомірними дії Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів по підготовці документації на відведення земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та незаконним висновок №912 від 10.11.2005 року Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів про погодження передачі у приватну власність земельної ділянки відповідачам загальною площею 0,0402 га в частині передачі земельної ділянки у власність під допоміжними приміщеннями спільного користування будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.6 Договору купівлі-продажу земельної ділянки та квартири - купівля продаж земельної ділянки, здійснено за 134 000 гривень 00 коп., які були повністю передані відповідачу, на момент підписання даного договору. У зв`язку із даними обставинами, позивач змушений звертатися до суду для захистом свої прав та повернення коштів сплачених за земельну ділянку відповідачу. Так, договір купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, серія НМТ 271490 в частині продажу земельної ділянки, має бути визнаний недійсним, так як згідно п.12 вказаного договору продавці приховали інформацію щодо наявного спору, який розглядається в Івано-Франківському міському суді, справа №0907/18242/2012 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] третя особа Івано-Франківська міська рада, про визнання порядку використання присадибної земельної ділянки громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної часткової власності. Враховуючи наведене просить суд визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, серія НМТ 271490 в частині продажу земельної ділянки площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] . Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за реєстраційним номером об"єкта нерухомого майна 2966023626101. Зобов`язати [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] в порядку реституції повернути [PERSON] , кошти за земельну ділянку в сумі 134 000,00 грн., сплачені повністю покупцем до моменту підписання договору купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, серія НМТ 271490. 26.05.2025 року представником Івано-Франківської міської ради подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідно до справи Івано-Франківського міського суду №2а/18/2008 від 15 вересня 2008 року визнано нечинним п.14 рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 20.02.2006 р, визнано недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 27.03.2006 р. за ЯБ 977727 [PERSON] 19 листопада 2008 року ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області у справі № 22-ц-1451/08 апеляційні скарги [PERSON] і [PERSON] були відхилені. Рішення Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2008 року залишено без змін. 25 липня 2024 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та квартири між [PERSON] (позивачем) і [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (відповідачами). Договір зареєстровано в реєстрі за № 1628. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не були власниками земельної ділянки, що підтверджується рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2008 №2а/18/2008, відповідно не мали підстав укладати договір купівлі продажу земельної ділянки. Враховуючи наведене, просять суд задоволити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки та квартири в частині продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності.\~ 02.06.2025 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої зазначають, що після відкриття провадження у справі відповідачі звернулися до позивача з пропозицією про досудове врегулювання даного спору. На даний час відповідачами відшкодовано позивачу кошти за земельну ділянку, судові витрати та витрати на правничу допомогу. Враховуючи наведене, просить зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, серія НМТ 271490 в частині продажу земельної ділянки площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] . Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2966023626101. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Представник третьої особи-Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в судовому засіданні не заперечила щодо задовлення позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України\~ суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.09.2008 року по справі №2а-18/2008 вирішено визнати нечинним п.14 рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 20.02.2006р., визнати недійсним Державний акт про право вланості на земельну ділянку від 27.03.06р. за №977727 серії ЯБ [PERSON] . Визнати неправомірними дії Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів по підготовці документації на відведення земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] та незаконним висновок №912 від 10.11.2005 року Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів про погодження передачі у риватну власність земельної ділянки відповідачам загальною площею 0,0402 га. в частині передачі земельної ділянки у власність під допоміжними приміщеннями спільного користування будинку [ADDRESS] . Визнати неправомірними дії Архітектурного-планувального бюро управління архітектури та містобудування Управління архітектури та містобудування міськвиконкому по підготовці документації на відведення земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та висновок Управління архітектури та містобудування №2/3-3/2705 від 26.10.2004 року. Зобов`язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоду в користуванні позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] допоміжнимим приміщеннями шляхом демонтажу паркана (а.с.11-13). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2008 року у справі №22-ц-1451/08 апеляційну скаргу [PERSON] і [PERSON] відхилено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2008 року в даній справі залишено без змін (а.с.14-17). 25.07.2024 року між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] , на підставі довіреності, [PERSON] (продавці), з однієї сторони та [PERSON] , (покупець), з другої сторони, уклали договір, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1628, про наступне: продавці - [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені [PERSON] , [PERSON] , передала у власність покупцеві - [PERSON] , а покупець прийняв у власність і сплачує гроші за належну продавцям на праві приватної спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0402 га по [ADDRESS] , на якій розташована вказана квартира, кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:03:002:0216, вид цільового призначення земельної ділянки - 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Квартира [ADDRESS] , належить продавцям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.07.1996 р. Агентством по приватизації державного житлового фонду, на підставі рішення Івано-Франківського міськвиконкому №180-р від 28.06.1996р., зареєстрована в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 168 номер запису 6753. Відповідно до п.4 Договору земельна ділянка, по [ADDRESS] , яка продається за цим договором належить продавцям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №977727, виданого 27.03.2006 р. Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, на підставі рішення ХХХІІІ сесії IV демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 20.02.2006 р., зареєстрований в Книзі записів ресстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010629400238. Право власності на земельну ділянку за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2024р. Згідно п.6. зазначеного Договору купівлю-продаж зазначеної квартири та земельної ділянки по [ADDRESS] , сторони за договором, здійснювалось за 1294000,00 грн., які продавець одержав повністю від покупця до моменту підписання даного договору, з яких 1160000,00 грн. за квартиру і 134000,00 грн. за земельну ділянку. Підписання цього договору буде свідчити про те, що його умови повністю відповідають нашому (Продавців і Покупця) волевиявленню та про одержання нами, Продавцями повного розрахунку за продану квартиру та земельну ділянку і відсутність матеріальних претензій до Покупця. З п.12.Договору вбачається, що продавці заявляють та гарантують, що в поточному 2024 році це перший продаж ними нерухомого майна і що квартира та земельна ділянка, які є предметом цього договору, на момент його укладання нікому іншому не продані, не подаровані, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передані, не відчужені іншим способом, не заставлені, під податковою заставою, в спорі та під забороною (арештом) не перебувають, прихованих недоліків не мають, а також прав щодо квартири та земельної ділянки у третіх осіб (в тому числі за договорами найму чи шлюбними контрактами) немає (а.с.8-9). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав від 25.07.2024 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку №2610100000:03:002:0216, площею 0,0402 га, в розмірі частки 1 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2024 року (а.с.10).\~\~ Ухвалою\~ Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.10.2024 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Івано-Франківська міська рада, про визнання порядку використання присадибної земельної ділянки громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної часткової власності, як співвідповідача [PERSON] (а.с.18-19). Із копії розписки [PERSON] від 30.04.2025 року вбачається, що він підтверджує отримання коштів від [PERSON] у розмірі 165 тисяч гривень, згідно з домовленістю обумовленою сторонами. По причині повернення коштів за земельну ділянку, площею 0,402 га на [ADDRESS] , котра на момент купівлі-продажу перебувала і перебуває предметом спору про користування земельної ділянки\~ спільної комунальної власності. Оскільки кошти отримав, вважає спір вичерпаним. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України). Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 ЦК України, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 ЦК України, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими ЦК України та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення ЦК України або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 ЦК України мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/ набуття/ зміни/ встановлення/ припинення прав взагалі). У ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов). Ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст.217 ЦК Укураїни недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року позивач набув у власність квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0402 га по [ADDRESS] , на якій розташована вказана квартира, кадастровий номер земельної ділянки 2610100000:03:002:0216. В той же час, рішенням Івано-Франківського міського суду №2а/18/2008 від 15 вересня 2008 року визнано нечинним п.14 рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 20.02.2006 року та визнано недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 27.03.2006 р. за ЯБ 977727 [PERSON] . Таким чином, станом на день укладення Договору купівлі-продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не були власниками земельної ділянки, площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та відповідно не мали підстав укладати договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, відтак позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в частині визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216 підлягає до задоволення. Що стосується вимог позову про в частині скасування державної реєстрації права власності\~ в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2966023626101, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Таким чином, в даному випадку не потрібно скасовувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки судом визнано недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки та квартири від 25 липня 2024 року, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0402 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0216, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial