Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 2,36 га, що розташована на території Новосільської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 5124182900:01:0020069, 5124182900:01:0050577. На час відкриття спадщини, разом із [PERSON] мешкав [PERSON] , який є чоловіком позивача. [PERSON] відмови від спадщини не заявляв, а отже, вважається таким, що прийняв її відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України. [INFO] чоловік позивача помер та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. На час відкриття спадщини, разом із [PERSON] проживала його дружина [PERSON] , а донька [PERSON] проживала окремо від батьків. Позивач прийняла спадщину відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, однак, при зверненні до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення із позовом до суду. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про визнання позову, в якій також просила розглянути справу за її відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 2,36 га, що розташована на території Новосільської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 5124182900:01:0020069, 5124182900:01:0050577. За життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, згідно відповіді Ренійської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, отже, спадкоємство здійснюється за законом. Таким чином, син спадкодавця [PERSON] входить до першої черги спадкоємців за законом. Згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 201 від 19 серпня 2025 року, на день смерті [PERSON] , разом із нею за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані (проживали) син [PERSON] та невістка [PERSON] . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] [INFO] чоловік позивача помер та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. На час відкриття спадщини, разом із [PERSON] проживала його дружина [PERSON] , що вбачається з довідки Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області від 25 жовтня 2017 року Отже, позивач прийняла спадщину відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, однак, при зверненні до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Крім того, з витребуваної спадкової справи, яка відкрита після смерті спадкодавця [PERSON] , встановлено, що [PERSON] звернулась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, яке не є предметом розгляду цієї справи. Відповідач, яка входить до першої черги спадкоємців за законом, ніяких дій з прийняття спадщини після смерті [PERSON] не вчинила. Таким чином, судом встановлено, що позивач від спадщини не відмовлялась, однак при зверненні до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що видано відповідну постанову. На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої [PERSON] , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено ч. 1 ст. 1261 ЦК України. Отже, спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , після смерті якого спадкоємцями стали його дружина та донька. Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Тобто, незважаючи на відсутність свідоцтва про право на спадщину, померлий [PERSON] фактично її прийняв, а тому спірне майно входить до складу спадщини, на яку можуть претендувати його спадкоємці. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереження її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що визначено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку відповідач надала заяву про визнання позову до підготовчого судового засідання по справі, вона не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому надані позивачем докази у своїй сукупності знайшли своє належне підтвердження та не\~викликають у\~суду жодних\~сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просила залишити судові витрати за нею, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не розглядалось. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved