Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Представниця заявника звернулася із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельних ділянок. Заявник звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини поза межами встановленого законом строку, однак у зв`язку з відсутністю факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті останнього, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Померла [PERSON] , яка доводилася сестрою заявника, з 2022 року проживала разом з [PERSON] за місцем проживання заявника, останній здійснював постійний догляд за сестрою, здійснив її поховання, а тому вважається таким, що прийняв спадщину фактом спільного проживання зі спадкодавцем, тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою. У судове засідання заявник та його представниця не з`явилися, але від представниці заявника надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представниця заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, але від неї до суду надійшла заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлено, що [PERSON] , заявник у справі, народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 1 червня 1963 року (а.с. 10). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 1 листопада 1959 року (а.с. 11). Внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). [PERSON] , який доводився чоловіком [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 13). [PERSON] , яка доводилася сестрою заявника, померла [INFO] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 5120483400:02:001:0192, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254408298 від 26 квітня 2021 року, витягом з Державного реєстру речових прав № 340611717 від 27 липня 2023 року (а.с. 16, 17). Згідно із заповітом від 25 лютого 2021 року, посвідченого старостою Мирнопільського старостинського округу Теплицької сільської ради Чечоткіною Л.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 8, [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалось та де б воно не було, заповіла [PERSON] заявнику у справі (а.с. 14). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 04-10/279 від 7 травня 2025 року [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Як вбачається з акту опитування свідків від 8 травня 2025 року, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] з 2022 року та на момент смерті останньої дійсно фактично мешкали разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але через відсутність факту спільного проживання на час смерті спадкодавця, йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 81326780 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 81326786 (заповіти/спадкові договори) від 27 травня 2025 року, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом є брат [PERSON] , заявник у справі, який подав заяву про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 29, 30, 31). Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5\~від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За позицією\~Пленуму Верховного\~Суду України,\~яка викладена у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами частини 3 статті 1268, частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини\~1 статті 29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пунктом 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до статті 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавця [PERSON] на момент своєї смерті, яка настала [INFO] , проживала спільно зі спадкоємцем [PERSON] , заявником у справі, за місцем реєстрації останнього за адресою: [ADDRESS] , та вони вели спільне господарство. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами,а також показаннями свідків Судом встановлено,\~що заявнику необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника [PERSON] з сестрою [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника [PERSON] з сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , беручи до уваги, що встановлення факту постійного проживання породжує юридичні наслідки для заявника у виді права на спадкування, та в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання [PERSON] з сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved