Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач 17.07.2025 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території у розмірі 21\~196,79 грн, інфляційні витрати у розмірі 2\~475,17 грн та 3% річних у розмірі 586,69 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Тарифи з утримання будинку затверджені загальними зборами співвласників. Для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті, ОСББ укладено ряд колективних договорів. Відповідачу за період з 01.08.2023 по 31.05.2025 нарахована заборгованість зі сплати внесків на обслуговування / утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 21\~196,79 грн. Також позивачем нараховано відповідачу інфляційні витрати у розмірі 2\~475,17 та 3% річних у розмірі 586,69 грн. Витрати на правову допомогу складають 10\~000 грн, витрати на копіювання документів 1\~425 грн. Ухвалою Приморського районного сулу м.Одеси від 18.07.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 09.09.2025. До суду 07.08.2025 надійшов відзив [PERSON] згідно якого вказує, що заборгованість має рахуватися як різниця коштів у внесках та нарахуваннях за весь період обчислення, чого не зроблено позивачем. Відповідач заперечує щодо встановлення його боржником на підставі роздрукованої форми розрахунку заборгованості. Заборгованість встановлюється в результаті проведення аудиту, чого позивачем не здійснено, тому провадження у справі підлягає закриттю. Обставинами відповідальності є вина, яку відповідач у своїх діях не визнає, тому що орган управління ОСББ протягом спірного період серпень 2022 року травень 2025 року не надавав відповідачу відомості з бухгалтерії ОСББ, рахунки об`єднання про внески, відомості про ставку тарифу, відомості щодо проведення аудиту, що є підставою для встановлення доказів неналежними для встановлення заборгованості. Вина щодо тривалості розгляду справи №522/16537/23 покладається на позивача. Позивач відмовився від права претензії щодо стягнення заборгованості в період розгляду справи №522/16537/23, тому є підстави для закриття провадження у справі. У судовому засіданні 09.09.2025 проведеному за участі представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , залишено без розгляду за заявою відповідача його заяву про повернення позову, прийнято відзив та надано представнику позивача для підготовки відповіді на відзив, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, залишено без розгляду клопотання відповідача про виклик свідка, відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] . З метою надання часу стороні позивача для підготовки відповіді на відзив оголошено перерву до 30.09.2025. До суду 19.09.2025 надійшли додаткові пояснення [PERSON] , які не приймається судом до уваги, з огляду на відсутність такої заяви по суті справи як «додаткові пояснення». У судове засідання 30.09.2025 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду 30.09.2025 з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду 24.09.2025 з заявою про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 03 жовтня 2025 року. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.10). ОСББ «Будинок на Катерининській» - юридична особа, створена для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. З метою виконання своїх завдань та функцій, передбачених Статусом та чинним законодавством, 01 лютого 2018 року між ТОВ «ТВ-Серрус» та ОСББ «Будинок на Катерининській» укладено договір №831СФ на вивезення твердих побутових відходів (а.с.48-49). 17 грудня 2018 року між ТОВ «Реал Ліфт» та ОСББ «Будинок на Катерининській» укладено договір №4069 на експлуатацію та технічне обслуговування обладнання по індивідуальній калькуляції (а.с.45-47). 13 вересня 2022 року між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ОСББ «Будинок на Катерининській» укладено договір №1341-ПСО-23 постачання природного газу (а.с.26-32). 30 жовтня 2023 року між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ОСББ «Будинок на Катерининській» укладено договір №5782-ОСББ(23)-23 постачання природного газу (а.с.33-40). 10 вересня 2024 року між ПП «Технобуд-Сервіс Юг» та ОСББ «Будинок на Катерининській» укладено договір №439 на технічне обслуговування газового обладнання (а.с.42-44). 21 лютого 2025 року між ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Будинок на Катерининській» укладено типовий договорі №11259 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с.64-73). Вищевказані договори стосуються обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів ОСББ «Будинок на Катерининській» від 05.02.2021, яке оформлено протоколом № 21 затверджено тарифи на послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території з 06.02.2021 для житлових приміщень: в неопалювальний період - 7,7638 грн/кв.м.; в опалювальний період - 12,7478 грн/кв.м. (а.с.22-23). Рішенням загальних зборів ОСББ «Будинок на Катерининській» від 05.05.2021, яке оформлено протоколом № 22 затверджено тарифи на послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території з 01.05.2021 для житлових приміщень: в неопалювальний сезон - 10,0046 грн/кв.м.; в опалювальний сезон - 14,9865 грн/кв.м. (а.с.24). Рішенням загальних зборів ОСББ «Будинок на Катерининській» від 09.12.2021, яке оформлено протоколом № 24 затверджено тарифи на послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території з 01.01.2022 для житлових приміщень: в неопалювальний сезон - 10,9296 грн/кв.м.; в опалювальний сезон - 16,2526 грн/кв.м. (а.с.25). Згідно з розрахунком заборгованості у [PERSON] виникла заборгованість зі сплати внесків (за період з 01.08.2023 по 31.05.2025) на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку у розмірі 21\~196,79 грн, з яких: водопостачання 527,40 грн; послуги з управління 14\~377,34 грн; газ 4\~793,57 грн; розподіл газу 688,21 грн; вивіз ТПВ 810,26 грн (а.с.58). Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. ОСББ «Будинок на Катерининській» є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, благоустрій, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Частиною четвертою статті 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачем не надано контррозрахунку заборгованості за надані позивачем послуги та не спростовано правильність таких нарахувань, здійснених позивачем. Матеріали справи також не містять актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг, які спожиті, проте не сплачені відповідачем. Доводи про відсутність аудиту та нарахування заборгованості шляхом віднімання внесків від нарахувань є безпідставними, адже такі не ґрунтуються на вимогах закону. При тому, судом враховано, що у цій справі позивач просить стягнути заборгованість з [PERSON] за період серпень 2023 року травень 2025 року, тоді як у справі №522/16537/23 Приморським районним судом м.Одеси ухвалено 01 травня 2025 року рішення про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Будинок на Катерининській» заборгованості за період з серпня 2022 року по липень 2023 року. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Адже, позивач не може самостійно припинити надавати послуги відповідачу з теплопостачання з тієї причини, що відключення квартири відповідача від системи теплопостачання неможливе без проникнення в саму квартиру. Указана позиція повністю співпадає з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів КГС від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19. Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов`язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 13 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо. Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги. Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком. КЦС ВС у постанові від 20.02.2020 у справі № 522/2173/14 зазначив, що особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову є безпідставними, адже позивач з таким клопотанням до суду не звертався. Наведені у відзиві номери проваджень стосуються справ за позовом [PERSON] , а не ОСББ. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь інфляційних нарахувань у розмір 2\~475,17 грн. та 3% річних у розмірі 586,69 грн, то суд вважає дані вимоги законними та обґрунтованими, на спростування розміру нарахування жодного доказу не представлено. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем було допущено прострочення виконання своїх зобов`язань перед позивачем, що є підставою для стягнення 3% річних та інфляційних збитків. Обставини покладення вини щодо строків розгляду судом справи №522/16537/23, про що вказує відповідач у відзиві, є не мотивованими та безпідставними. [PERSON] не сплачував платежі встановлені ОСББ, а не судом, тому до нього підлягають застосуванню положення ч.2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСББ «Будинок на Катерининській» про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивач оплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн (а.с.8), тому, у зв`язку з задоволенням позову та сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів тапроведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач просить суд відшкодувати йому витрати на професійну правову допомогу у сумі 10 000 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 23 червня 2025 між ОСББ «Будинок на Катерининській» та Адвокатським бюро «Бороган» укладено договір про надання правничої допомоги щодо представлення інтересів ОСББ у справі за позовом ОСББ до власника квартири [ADDRESS] про стягнення заборгованості. Гонорар визначений п.4.1 договору у розмірі 10\~000 грн (а.с.59-60). 01 липня 2025 року між ОСББ «Будинок на Катерининській» та Адвокатським бюро «Бороган» підписано акт приймання-передачі виконаної роботи (а.с.61). Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved