Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, стягнення пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 15 листопада 2010 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі №2-9309/10 задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини і було стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Полтави на користь [PERSON] аліменти на її утримання на час перебування у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2010 року і продовжувати до 20 листопада 2011 року. Отримавши виконавчий лист на підставі вищезазначеного рішення суду, позивачка звернулася до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання, відділом ДВС відкрито виконавче провадження N?23251009, але [PERSON] не виконував рішення. Відповідно довідки - розрахунку від 20.07.2011 року за вих. №23275. заборгованість по даному виконавчому рахується з 29.07.2010 року, борг на 01.07.2011 року становить 5548,39 грн. А також, довідки - розрахунку від 21.12.2011 року за вих.№41305, борг на 01.12.2011 року становить 8048,39 грн. 22.05.2025 року [PERSON] звернулася до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про надання інформації по виконавчому провадженню №2-9309 від 07.12.2010р. за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2010 року. 27.05.2025 року за вих. №50895 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції мені було надано відповідь на зазначену вище заяву, якою повідомили мене про те, що на виконанні у відділі ДВС з 14.12.2010 року перебувало виконавче провадження №23251009 з примусового виконання виконавчий лист №2-9309 від 07.12.2010 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з [PERSON] на мою користь по 500 грн. щомісячно. Постановою державного виконавця від 27.12.2011 року закінчено виконавче провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (Закону N?606-XIV від 21.04.1999 Про виконавче провадження) у зв?язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, закінченням терміну дії виконавчого листа. Дитина досягла трирічного віку. Також мені роз?яснено право на звернення до суду про стягнення боргу в твердій грошовій сумі. Більш детальну інформацію надати не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено, у зв?язку із закінченням терміну зберігання. Просила стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 15 листопада 2010 року - у розмірі 8 048 грн. 39 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів - у розмірі 8 048 грн. 39 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 11.08.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, причини невки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . 15 листопада 2010 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі №2-9309/10 задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини і було стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Полтави на користь [PERSON] аліменти на її утримання на час перебування у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2010 року і продовжувати до 20 листопада 2011 року. Згідно довідки-розрахунку Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 20.07.2011 року за вих.№23275, згідно виконавчого листа №2-9309 від 07.12.2010 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] по 500 грн щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, рахується заборгованість з 29.07.2010 року та станом на 01.07.2011 року становить 5548,39 грн. Згідно довідки-розрахунку Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 21.12.2011 року за вих.№41305, згідно виконавчого листа №2-9309 від 07.12.2010 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на Користь [PERSON] по 500 грн щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, рахується заборгованість станом на 01.12.2011 року становить 5548,39 грн + 2500,00 грн = 8048,39 грн. 27.05.2025 року за вих. №50895 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивачці було надано відповідь на заяву, якою повідомили про те, що на виконанні у відділі ДВС з 14.12.2010 року перебувало виконавче провадження №23251009 з примусового виконання виконавчий лист №2-9309 від 07.12.2010 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з [PERSON] на мою користь по 500 грн. щомісячно. Постановою державного виконавця від 27.12.2011 року закінчено виконавче провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (Закону N?606-XIV від 21.04.1999 Про виконавче провадження) у зв?язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, закінченням терміну дії виконавчого листа. Дитина досягла трирічного віку. Також позивачці роз?яснено право на звернення до суду про стягнення боргу в твердій грошовій сумі. Більш детальну інформацію надати не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено у зв?язку із закінченням терміну зберігання. Згідно розрахунку позивачки, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2010 року до 23.06.2025 року становить 444375,00 грн. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За частинами 1,2 ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з\~частинами 2-5\~ст.194\~СК України\~якщо за\~виконавчим листом,\~пред`явленим\~до виконання,\~аліменти не\~стягувалися у\~зв`язку\~з розшуком\~платника аліментів\~або у\~зв`язку\~з його\~перебуванням за\~кордоном,\~вони мають\~бути сплачені\~за весь\~минулий час.\~ Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~статті 187\~цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199\~цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Оскільки на даний час існує заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду №2-9309/10 від 15.11.2010 року та виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення за виконавчим листом припинено у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] у частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду від 15.11.2010 року у розмірі 8048,39 грн. Відповідно до\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 18.01.2021 року у справі № 636/3446/17: «відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника». Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21. Отже, презумпція вини відповідача під час розгляду даної справи не спростована, відповідач є працездатним, впродовж перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку аліменти на утримання дружини, відповідно до рішення суду, не сплачував, а тому є доведеною вина відповідача у несплаті аліментів. З огляду на вказане, з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на дружину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підтвердження понесених судових витрат позивачкою подано копію договору №68/25 від 16.06.2025 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Роменською Т.В., копію акту приймання-передачі наданих послуг від 23.06.2025 року та копію квитанції№68/25 від 23.06.2025 року про отримання від [PERSON] 5000,00 грн за надання правничої допомоги за договором №68/25 від 16.06.2025 року. Відповідно до ч.1 та пунктів 1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3\~статті 134 ЦПК України\~визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У зв`язку з належним підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу, та у зв`язку із задоволенням позову, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню такі витрати у сумі 5000,00 грн. Судові витрати у вигляді судового збору, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, також\~підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved