Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі відповідач, позичальник) заборгованості за кредитним договором № 4978359 від 15.07.2021 в розмірі 31 325,00 грн., судових витрат та витрат на правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4978359, згідно з умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, кінцева дата повернення відповідачем кредиту, сплати комісії та процентів - 14.08.2021 Договір про надання кредиту укладений шляхом його підписання відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ, відповідно якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі за договором № 4978359, що було укладено з відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4978359 від 15.07.2021 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «МІЛОАН», згідно Договору відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27.10.2021. Сума заборгованості відповідача становить 31 325,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 7 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 23 625,00 грн., заборгованість за комісією - 700,00 грн. За наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4978359 від 15.07.2021 в сумі 31 325,00 грн. а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу сумою 8 000,00 грн. Позовна заява з додатками надіслані відповідачу позивачем, що підтверджено копією опису вкладення до 505335738580 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Представник позивача Усенко М.І. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, в пункті 3 прохальної частини позовної заяви, в якому просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, тоді як про день, час та місце слухання справи, судом повідомлялася своєчасно та належним чином за адресою реєстрації наданої виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Крім того, про призначення судового засідання на 07.10.2025 [PERSON] повідомлялася шляхом здійснення опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позов не подавала. Заяв та клопотань по справі не заявляла. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подавала, про причини неявки суд не повідомила та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, 15.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4978359, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 7 000,00 грн. строком на 30 днів. Даний договір укладений в електронній формі. Згідно із п. 1.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.2.-1.4. цього договору. Укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, відсотки за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Згідно із довідкою ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір № 4978359 від 15.07.2021 пройшла ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор [NUMBER]; номер телефону [NUMBER] ; час 15.07.2021 12:27 (а.с. 22). ТОВ «МІЛОАН» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок платіжної картки [PERSON] грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. Вказана обставина підтверджується копією платіжним дорученням 51302712 від 15.07.2021. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 33-35), підтверджується, що відповідачем не здійснювалось погашення тілу кредиту та процентів по кредиту. 17 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН» (зазначені в Реєстрі Боржників), в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 4978359 від 15.07.2021 у розмірі 31 325,00 грн. з яких: з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 7 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 23 625,00 грн., заборгованість за комісією - 700,00 грн. що підтверджується копією договору відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27.10.2021 року (а.с. 22). Також, в матеріалах справи наявні копії правовстановлюючих документів ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», платіжної інструкції № 47818 від 27.10.2021 на підтвердження перерахування Новим кредитором Кредитору суму грошових коштів в розмірі 3 169 642,16 грн., претензія від 27.10.2021 про укладення договору відступлення прав вимоги та погашення заборгованості із посиланням на реквізити для оплати боргу (а.с. 29). Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). З прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12ст. 11 Закону № 675-VIII). Отже, Договір про споживчий кредит № 4978359 від 15.07.2021 укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Презумпцію укладеного між сторонами електронного договору про надання Договору про споживчий кредит № 4978359 від 15.07.2021 відповідачем не спростовано. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач підтвердив своє право вимоги за кредитним договором № 78-МЛ від 27.10.2021 року. Суд вважає вірним зазначити про те, що відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тож, тлумачення ст. 516, частини другої ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України, в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Отже, неповідомлення боржника про отримання новим кредитором права вимоги за зобов`язанням, не позбавляє обов`язку щодо його належного виконання, а лише надає можливість здійснення його виконання первісному кредитору. В той же час, відповідачем до суду не надано доказів сплати заборгованості ні на користь первісного кредитору, ні на користь позивача. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, суд виходить із наступного. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг. Судом встановлено, що 01.07.2025 року між Адвокатським бюро «АПОЛОГЕТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ`укладено договір про надання правничої допомоги № 0107. Надано акт надання правничих послуг №523 (а.с. 32-33). Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 14150 від 04.07.2025 в сумі 2 422,40 грн. (а.с. 1,37), який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved