Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, з позовною заявою в подальшому уточненою, та просив: - визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , а саме змінити відомості у графі «батько» з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] ». Вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 2015 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , у період спільного проживання з котрою [INFO] народився син - [PERSON] . Оскільки шлюб між позивачем та матір`ю дитини не було зареєстровано, відомості про батька дитини було внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Проте, [INFO] [PERSON] померла, при цьому за час спільного проживання позивачем та померлою не було подано спільну заяву про визнання позивача батьком дитини. Позивач вказує, що за час спільного проживання та після смерті цивільної дружини, вони проживали разом, вели спільне господарство, виховували сина, утримували та виконували батьківські обов`язки передбачені сімейним законодавством. Позивачем було ініційовано проведення експертного дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства, що за результатом 99,999999 % підтверджує факт батьківства позивача, що підтверджується результатом дослідження № 1623 від 22.05.2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, до суд подано заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за відсутності відповідача та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомлено, про розгляд справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи містить заява про розгляд справи за відстуності представника служби, відповідно до якої просить ухвалити рішення на підставі зібраних доказів з урахуваннмя інтересів дитини. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 05 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 16 вересня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено відкрити провадження у справі, в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року призначено по справі судову молекулярну-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 27.01.2025 надійшло повідомлення про неможливість проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.01.2025 № СЕ-19/111-24/67343-БД. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 31 січня 2025 року повнолено провадження по справі № 754/11007/24. 14 вересня 2025 року ухвалою суду постановлено клопотання предствника позивача [PERSON] - адвоката Чернишова К.О. залишити без задоволення. 18.03.2025 представником позивача [PERSON] - адвокатом Чернишовим К.О. подано клопотання про уточнення позовних вимог. 03 квітня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено призначити по справі судову молекулярну-генетичну експертизу, на вирішення експертам поставити наступні питання: 1. Чи є [PERSON] , громадянин України ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] , проживає у [ADDRESS] ), біологічним батьком [PERSON] ( [INFO] )? 2. Яка вірогідність батьківства [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ), що проживає у [ADDRESS] відносно [PERSON] ( [INFO] )? Проведення експертизи доручити експертам Київського державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 20.08.2025 до суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов висновок експерта № СЕ-19/111-25/28566-БД від 05.08.2025. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 02 вересня 2025 року повнолено провадження по справі № 754/11007/24. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено наступні правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , що підвтерджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1096 (а.с.21). У відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України вбачається, що 15.03.2016 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві № 1096 у графі «відомості про матір» вказано [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 43). Мати дитини [PERSON] померла приблизно [INFO] у віці 42 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.03.2024 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №114 (а.с.22). Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А. відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районного у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Деснянської районного у м. Києві державної адміністрації, Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позивач зазначає, що з матір`ю дитини перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року, від яких [INFO] народився син [PERSON] , однак, оскільки шлюб в офіціномй порядку зареєстровано не було, тому відомості про батька дитини було внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.. У відповідності до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/1011-25/28566-БД від 05.08.2025 позивач [PERSON] , [INFO] ймовірно є батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження цих ДНК-профілів від батька ( [PERSON] ) та його дитини ([PERSON]) становить не менше 99,999992 % (а.с.131). Позиція суду та оцінки аргументів сторін. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Верховний Суд зазначив, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування у цій категорії справ. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні відомості, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (постанова від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц). Висновок експертизи з питання походження дитини є одним з основних доказів, який має бути оцінений судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 444/526/18, від 08.03.2023 у справі № 205/5698/21 та від 06.12.2023 у справі №523/8194/18. Згідно з роз`ясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. «Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства»(постанова Верховного Суду у справі №478/690/18 від 25.08.2020). Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з імовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа №3451/05, § 34 від 07.05.2009). Згідно ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд приймає до уваги результати експертизи, зокрема згідно з висновком Київського науково-дослідного експертно-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/1011-25/28566-БД від 05.08.2025 встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%. Оцінивши надані докази у їх сукупності, беручи до уваги висновок за результатами проведення молекулярно-генетичного дослідження, з урахуванням забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі на право щодо отримання виховання та піклування від батька, з урахуванням того, що мати дитини померла, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачем доведено, а відтак позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved