Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник адвокат Конюшко Д.Б., звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] майнову шкоду у розмірі 61 723,79 грн; моральну шкоду у розмірі 15 000 грн, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; суму судового збору розмірі 1937,92 грн, витрати на складання оцінки заподіяного збитку у розмірі 4 500,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що постановою\~Немишлянського районного\~суду м.Харкова\~від 10.06.2025\~року (справа\~№ 645/3496/25)\~ [PERSON] визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] ,\~23.05.2025 року о 05 год.45 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 11183», державний номер [NUMBER] , по Салтівському шосе, 223 в м.Харкова, на порушення п.п. 16.11 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі на нерегульованому перехресті не надав переваги в русі транспортному засобу «ВАЗ 21213», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в наслідок чого\~здійснив з\~ним зіткнення.\~В результаті\~ДТП автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження,\~завдано матеріальну\~шкоду. Позивач звернувся до СОД ФОП [PERSON] , який на підставі огляду склав Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №73/07-25 від 21.07.2025 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21213», д.н.з. [NUMBER] становить 111 787,79 грн, в той час як ринкова вартість вказаного транспортного засобу до ДТП становить 79 979,84 грн. Оскільки транспортний засіб «ВАЗ 21213», д.н.з. [NUMBER] , вважається фізично знищеним, у даному випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 79 979,84 грн. (ринкова вартість КТЗ) - 18 256,05 грн. (вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП) = 61 723,79 грн. Належний Позивачеві автомобіль «ВАЗ 21213», д.н.з. [NUMBER] , був його основним засобом пересування. Внаслідок пошкодження транспортного засобу з вини Відповідача звичний розпорядок життя Позивача та його сім`ї було порушено. Також внаслідок ДТП спричиненої з вини відповідача, позивач був позбавлений можливості користуватися своїм майном. Окрім того, пошкодження автомобіля в ДТП завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан, оскільки пошкоджений з вини відповідача транспортний засіб це не лише засіб пересування для позивача та його сім`ї, але і ціль, досягнення якої у свій час потребувало кропіткої праці. Моральна шкода оцінена позивачем у 15\~000,00 грн. Витрати на правову допомогу оцінені позивачем у 14\~000,00 грн. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 11.09.2025 року, призначено судовий розгляд у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися. 03.10.2025 року представник позивача адвокат Конюшко Д.Б., звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 06.10.2025 року подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, вважаючи завищеними вимоги про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу. За результатом розгляду справи суд доходить таких висновків. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Немишлянського\~районного суду\~м.Харкова\~від 10.06.2025\~року (справа\~№ 645/3496/25)\~ [PERSON] визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] ,\~23.05.2025 року о 05 год.45 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 11183», державний номер [NUMBER] , по Салтівському шосе, 223 в м.Харкова, на порушення п.п. 16.11 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі на нерегульованому перехресті не надав переваги в русі транспортному засобу «ВАЗ 21213», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в наслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, відповідно до положень ст.82 ЦПК України, не потребує доказуванню обставина, що відповідач [PERSON] винний у скоєнні ДТП 23.05.2025 року, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу позивача та завдало матеріальних збитків. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Позивач стверджує, що обидва транспортні засоби, учасники ДТП 23.05.2025 року на дату настання дорожньо-транспортної пригоди не були застраховані. Відповідачем дане твердження не спростоване. Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку у МТСБУ не виникло обов`язку, щодо здійснення регламентної виплати. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України. Ринкова вартість транспортного засобу до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом або страховиком (МТСБУ) відповідно до положень законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Таким чином, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Позивач звернувся до СОД ФОП [PERSON] , який на підставі огляду склав Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №73/07-25 від 21.07.2025 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21213», д.н.з. [NUMBER] становить 111 787,79 грн, в той час як ринкова вартість вказаного транспортного засобу до ДТП становить 79 979,84 грн. Згідно п. 4.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003\~ № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009\~№ 1335/5/1159) (далі Методика) оцінка колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Відповідно п. 2.3. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п. 2.4. Методики) . Оскільки транспортний засіб «ВАЗ 21213», д.н.з. [NUMBER] , вважається фізично знищеним, у даному випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 79 979,84 грн. (ринкова вартість КТЗ) - 18 256,05 грн. (вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП) = 61 723,79 грн. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як вбачається із доданої до позову копії платіжної інструкції №1.194382293.1 від 25.06.2025 року, позивач також поніс витрати на складання оцінки заподіяного збитку у розмірі 4 500,00 грн. Ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1\~ст. 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, згідно з абзацом другим п. 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач зазначив, що в результаті ДТП, яка сталося з вини відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та стресі, які позивач зазнав внаслідок пошкодження свого автомобіля. На думку суду сам факт пошкодження майна позивача (належного йому автомобіля) внаслідок ДТП вже є достатньою підставою для висновку про заподіяння йому моральної шкоди, позаяк пошкодження такого власного майна, на думку суду, є обставиною, що безумовно свідчить про наявність негативного впливу на моральний стан позивача та спричинення душевних страждань. З огляду на викладене та враховуючи, що автомобіль належний позивачу було пошкоджено в результаті дій відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 000,00 грн. Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 7 000,00 грн, на думку суду, відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивачки, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 20.06.2025 року між [PERSON] , як замовником, та адвокатом Конюшко Д.Б., укладено договір про надання правової допомоги № 20/06/25-ЮП/ IL (а.с. 26-27). Також, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: ордер № 1230100 від 08.09.29025; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 803; копія акту виконаних робіт № 01 від 29.08.2025 року до договору № 20/06/25-ЮП/ IL; копія платіжної інструкції № 1.187420521.1 від 20.06.2025 року на суму 14\~000,00 грн). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16. Відповідно до положень ч.6 ст.\~137\~ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial