Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

16.12.2024 року на розгляд Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач [PERSON] в особі представника адвоката Цимбалюка С. С. просить стягнути з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь позивача заборгованість із невиплаченої заробітної плати та інших обов`язкових платежів, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні без зазначення розрахунку суми заборгованості. Позов мотивовано тим, що [PERSON] в період часу з 17.01.2019 року по 23.09.2024 року перебував в трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська», звільнений на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням на підставі наказу №1556к від 04.10.2024 року. З часу\~припинення трудових\~відносин всупереч\~ст.\~116\~КЗпП України,\~відповідачем своєчасно,\~не надано\~остаточного розрахунку,\~не виплачені\~належні суми\~заробітку,\~згідно табуляграми,\~наданої з\~позовною заявою\~за вересень 2024 року нараховано в сумі 12392,73 гривень, з урахуванням податків та зборів 9976,15 гривень. Інших розрахунків заборгованості ані заробітної плати, ані середнього заробітку представником позивача не надано. Позовні вимоги не уточнені (а. с. 1-4). Ухвалою суду від 25.12.2024 року порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді); розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 22). За клопотанням представника позивача адвоката Цимбалюка С. С. судом було витребувано у підприємства відповідача довідку про розмір заборгованості по заробітній платі та інших компенсаціях, допомоги, передбаченої законом при звільненні, а саме вихідної допомоги, компенсація за невикористану відпустку, інші виплати позивача [PERSON] , але ухвала суду відповідачем не виконана. Відповідачем ДП «ВК «Краснолиманська» на позовну заяву, в порядку ст. 278 ЦПК України, відзив подано не було. Представник позивача [PERSON] адвокат Цимбалюк С. С. надав заяву про проведення розгляду справи без його та позивача участі. Позовні вимоги, які в ході розгляду справи не уточнені, підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ДП «ВК «Краснолиманська», відзив в порядку ст. 278 ЦПК України на позовну заяву не надав, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України, що в розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні\~ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно записів в трудовій книжці серійний номер [NUMBER] [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» в період: - 17.01.2019 року прийнятий майстром підривником підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті; - 25.02.2019 року переведений завідувачем складу вибухових матеріалів підземним з повним підземним робочим днем в шахті; - 23.09.2024 року - звільнений за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням (а. с. 26-37). Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що при звільненні позивача розрахунок з ним своєчасно не проведено. Згідно з частиною першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 2 КЗпП працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Аналіз норм ст. ст. 47, 116 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці» свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, тощо) належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Така правова позиція викладена в поставах Верховного Суду України № 6-1395цс16 від 26.10.2016 року, № 6-788цс16 від 14.12.2016 року, № 6-2912цс16. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом з урахуванням вказаної норми надається оцінка доводів позивача в частині обґрунтування вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, середньому заробітку та інших обов`язкових платежів при звільненні працівника в заявленому розмірі. Представником позивача [PERSON] адвокатом Цимбалюком С. С. не надано розрахунку суми заборгованості та не уточнено суму позовних вимог, тому суд розглядає справу за наявними доказами та в межах заявлених вимог. Про надання відомостей щодо нарахованої і виплаченої зарплати вказано в ст. 110 КЗпП і ст. 30 Закону України «Про оплату праці» - при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. З матеріалів\~справи,\~відповідно до\~відомостей з\~державного реєстру\~фізичних осіб\~ платників\~податків про\~джерела/суми\~нарахованого доходу,\~нарахованого податку\~та військового\~збору станом\~на 24.09.2025\~року,\~вбачається,\~що ДП\~«ВК «Краснолиманська»\~має перед\~ [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за грудень 2019 року 603,84 гривень, січень 2020 року 7524,34 гривень, лютий 2020 року 8765,78 гривень, березень 2020 року 9512,35 гривень, квітень 2020 року 7720,73 гривень, квітень 2021 року 1511,78 гривень, травень 2021 року 5976,76 гривень, червень 2021 року 870,43 гривень, липень 2021 року 684,78 гривень, серпень 2021 року 639,04 гривень, серпень 2024 року 22056,01 гривень, вересень 2024 року 9976,15 гривень, жовтень 2024 року 60645,75 гривень (компенсація за невикористану відпустку), усього, після утримання обов`язкових утримань податків та зборів 136487,74 гривень (а.с. 39, 46-48). Таким чином, загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на 24.09.2024 року складає 136487,74 гривень. Відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум; в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно пункту 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу вказано, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Сума належних виплат (складові нарахованого заробітку) мала бути виплачена [PERSON] роботодавцем ДП «ВК «Краснолиманська» в день звільнення 23.09.2024 року. Заробітна плата в розумінні норм ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» не є відповідальністю за порушення строків виконання зобов`язань, це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата, в тому числі оплата за час простою (ст. 113 КЗпП України), компенсація за невикористані дні щорічної відпустки (ст. 83 КЗпП України), вихідна допомога (ст. 44 КЗпП України) не є відповідальністю за порушення строків розрахунку при звільненні. За змістом пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)", усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Таким чином, роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці. Повно і\~всебічно з`ясувавши\~обставини по\~справі,\~надані сторонами\~докази,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні\~і які\~відповідають вимогам\~закону в\~розумінні їх\~належності та\~допустимості,\~-\~суд приходить\~до висновку,\~що примусовому\~стягненню з\~ДП «ВК\~«Краснолиманська» на\~користь [PERSON] підлягає заборгованість з нарахованих, але не виплачених при звільненні складових заробітку в сумі 136487,74 гривень з урахуванням утримання відповідачем прибуткового податку з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів з цієї суми. Суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають з`ясуванню при ухваленні рішення, - присуджує до стягнення з ДП «ВК «Краснолиманська» суми коштів - нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 136487,74 гривен, щодо виплати середнього заробітку суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку відсутністю в позовних вимогах належного розрахунку, а також періоду та суми заявленої до стягнення. Згідно з абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). При зазначенні\~в резолютивній\~частині рішення\~висновку про\~оподаткування присуджених\~до стягнення\~сум,\~-\~суд враховує,\~що згідно\~матеріалів справи\~ДП «ВК\~«Краснолиманська» має\~перед [PERSON] обов`язок по виплаті заробітної плати згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 24.09.2025 року, де суми відображено вже з урахуванням проведених утримань податків, внесків й інших обов`язкових платежів. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, [PERSON] звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заробітної плати відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли. Позов [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено на суму 136487,74 гривень, тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави дорівнює 968,96 гривень (заяву подано через електронний суд судовий збір на момент звернення складав 1211,20*0,8 гривень). В іншій частині позовних вимог відмовлено. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 19, 44, 47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial