Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що шлюб між нею та відповідачем не укладався, але вони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання з відповідачем в них народилась спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. На сьогоднішній день стосунки між нею та відповідачем припинено, вони проживають роздільно, за різними адресами. Відповідач добровільно участі в утриманні їх спільної дитини не приймає, коштів в достатньому рівні для цих цілей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, має сталий дохід та фізично здоровий. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с. 4). За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження саме в частці від доходу. Частинами 1,\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно, починаючи стягнення з 26.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що\~ позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, а також наявність обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею віку повноліття на користь особи, з якою проживає дитина, визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, принципам розумності та справедливості. В силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 26.08.2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Рішення про стягнення аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved