Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернулось Комунальне некомерційне підприємства «Міська лікарня № 9» Кам`янської міської ради Дніпропетровської області з заявою про надання згоди на примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON] з 30.09.2025 року по 30.10.2025 року. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , інвалід 3 групи по психічному захворюванню з дитинства безстроково. Рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 22.08.2025 року продовжено строк дії рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.12.2018 року про визнання [PERSON] недієздатним, опікуном призначена сестра [PERSON] . На прохання сестри опікуна 30.09.2025 року госпіталізований до психо соматичного відділення № 2, в тому числі для лікування внутрішньо переміщених осіб (чоловіче) Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №\~9» Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, де протягом 48 годин був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, що дійшла до висновку, що обстеження та лікування громадянина [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, у зв`язку з тяжким психічним розладом у формі розладу мислення, психопатичні розлади поведінки відсутності критики до свого психічного стану та поведінки, що позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого не може самостійно забезпечити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, якщо пацієнту не будуть надані належний догляд і психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є заява сестри опікуна про погіршення психічного стану [PERSON] , його огляд лікарем психіатром диспансерного психіатричного відділення профілю КНП КМР «Міська лікарня № 9», та направлення до психо соматичного відділення № 2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою судді від 01.10.2025 року цивільна справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання, призначене на 02.10.2025 року, представник заявника підтримав, зазначив, що [PERSON] , зазначає, що на теперішній час стан [PERSON] є загрозливим як для його життя, та здоров`я, так і для оточуючих, а тому є необхідним надання медичної допомоги згідно до протоколів лікування в стаціонарних умовах. Прокурор заяву підтримав з вищенаведених міркувань. Особа, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію у примусовому порядку, у судовому засіданні за своїм станом здоров`я висловити свою думку не змогла. Опікун [PERSON] зазначила, що лікування є необхідним для стабілізації стану брата, так як не застосування заходів лікування має під собою загрозу життю та здоров`ю, як самого [PERSON] , так і оточуючих. [PERSON] проживає разом із опікуном та її неповнолітньою донькою, через зміни його психічного стану, агресивну поведінку опікун не працює, оскільки не може залишити свою доньку, яка навчається вдома он-лайн, саму із недієздатним [PERSON] .. У стані агресії він хватає за руки, від чого залишаються синяки, штовхається, плюється, б`ється ногами, шкрябається. На постійній основі [PERSON] лікування не призначене, оскільки за діагнозом лікування потребує у разі погіршення його стану. Представник [PERSON] адвокат Мельник І.О. проти задоволення заяви заперечувала, оскільки не надано доказів небезпеки [PERSON] .. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Дніпропетровської області «Міська лікарня № 9» про надання згоди на примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суд встановив, що рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 22.08.2025 року у справі № 207/6047/23, [PERSON] [INFO] , визнаний недієздатним, встановлено над ним опіку, опікуном призначено [PERSON] [INFO] , Строк дії рішення про визання [PERSON] недієздатним 2 (два) року, тобто до 28.08.2027 року. 30.09.2025 року недієздатний [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , було госпіталізовано в психо соматичного відділення № 2 та знаходиться там на теперішній час з діагнозом: легка розумова відсталість, з мінімальними порушеннями поведінки, що вимагають лікувальних заходів F70.1, згідно направлення сестри опікуна та лікаря- психіатра, що підтверджується Довідкою, виданою лікарсько-консультативною комісією Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 9». 30.09.2025 року на ім`я генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 9» Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Каграманяна А. від [PERSON] надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] через його стан здоров`я - агресивну поведінку. 30.09.2025 року був проведений психіатричний огляд недієздатного [PERSON] комісією у складі голови комісії завідувача структурного підрозділу захисту охорони здоров`я з надання стаціонарної психіатричної допомоги Драка І.Г., а також членів комісії: завідувача психо соматичного відділення № 2, в тому числі для лікування внутрішньо переміщених осіб (чоловіче), лікаря психіатра [PERSON] , та лікаря психіатра вищої категорії [PERSON] , про що складений висновок комісійного огляду від 30.09.2025 року. Мета проведення огляду: обґрунтованість госпіталізації недієздатного [PERSON] згідно зі ст. 15 Закону України «Про психіатричну допомогу» «Огляд осіб визнаних недієздатними, госпіталізованих до психіатричного закладу на прохання або за згодою їх законних представників». На момент огляду пацієнта можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, у зв`язку з тяжким психічними розладами у формі: розладу мислення звучать маячні ідеї сімейної тематики, психопатоподібні розлади поведінки проявляє агресію стосовно сестри, племінниці, схильний до імпульсивних проявів, відсутності критики до свого психічного стану та поведінки, що позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого не може самостійно забезпечити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, якщо пацієнту не будуть надані належний догляд і психіатрична допомога. Комісія прийшла до висновку, що госпіталізація недієздатного [PERSON] в психо соматичне відділення № 2, в тому числі для лікування внутрішньо переміщених осіб (чоловіче) обґрунтована, так як обстеження та лікування пацієнта можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Недієздатний [PERSON] свою думку щодо госпіталізації за станом здоров`я висловити не зміг. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини третьої статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно частин першої, другої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту дев`ятого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Стаття 3\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» передбачає, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Статтею 4\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. За правилами статті 13\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Положеннями статті 14\~Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог статті 16\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Положеннями частини першої статті 339\~ЦПК України унормовано, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно із частинами першою - другою статті 340\~ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Приписи частини другої статті 342\~ЦПК України передбачають, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви з огляду на те, що недієздатний [PERSON] має ряд психічних розладів, наявність яких підтверджується відповідним висновком комісії лікарів-психіатрів. Крім того, із матеріалів справи випливає, що [PERSON] становить безпосередню небезпеку для оточуючих, опікуна та її неповнолітньої доньки, які проживають спільно, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Суд вбачає необхідність його госпіталізації до закладу охорони здоров`я з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі пункту 9 частини першої статті 430\~ЦПК рішення суду слід звернути до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved