Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади м. Дружківка в особі Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] у місті Дружківка Донецької області помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ), загальною площею 129,8 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м. Будинок належав [PERSON] на праві власності на підставі: - рішення виконкому Дружківської міської ради депутатів трудящих № 96-13 від 31.07.1974 про надання права індивідуального будівництва на земельній ділянці під [ADDRESS] , площею 600,0 кв.м.; - акту технічного бюро від 15.08.1974, на виконання рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради депутатів трудящих від 31.07.1974 за № 96-13 про відвід земельної ділянки загальною площею 600,0 кв.м., розташованої в [ADDRESS] в користування [PERSON] ; - договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 20.08.1974; - рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради депутатів трудящих від 07.09.1977 №76-15 про продовження терміну будівництва житлового будинку; - акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки №312 від 07.05.1985; - технічного паспорту на житловий будинок, зареєстрованого Костянтинівським бюро технічної інвентаризації 10.05.1983. За життя [PERSON] заповіту не склав. На час смерті спадкодавця позивача був зареєстрований і постійно мешкав разом із ним за адресою: [ADDRESS] , заяву про відмову від прийняття спадщини він не подавав, чим фактично прийняв спадщину після смерті батька. Факт прийняття спадщини підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66653571 від 30.09.2021. Позивач вважає, що він, як син померлого [PERSON] , має право на спадкування і відповідно до вимог статті 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. З метою оформлення своїх прав на спадщину [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М., яка надала роз`яснення про порядок вчинення нотаріальних дій щодо оформлення права на спадщину. Нотаріус повідомила, що надані ним правовстановлюючі документи на житловий будинок, зокрема, технічний паспорт на будинок, зареєстрований Костянтинівським бюро технічної інвентаризації 10.05.1983, не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки не підтверджує реєстрацію права власності на будинок, тому для оформлення спадкових прав необхідно виготовити оновлений технічний паспорт на будинок. 24.07.2024 КП Дружківське міське бюро технічної інвентаризації було виготовлено оновлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, адреса об`єкта (місце розташування) - [ADDRESS] , згідно якого Ідентифікаційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.3754043.4864259.20240908.63.0000.80, Реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: ТІ01:9527-8805-1663-4586. У довідці-характеристики об`єкта нерухомого майна № 2104 від 19.09.2024 зазначено, що будинок був побудований до 05.08.1992, також зазначено, що власниками будинку є: [PERSON] 3/4 частини, [PERSON] 1/4 частина. Підстава виникнення права власності: Мирова угода, затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 (право власності не зареєстровано). Після виготовлення технічного паспорту на будинок, позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав на будинок. Нотаріус повідомила, що за відсутності правовстановлюючого документу на будинок, вчинити нотаріальні дії і видати свідоцтво про право власності неможливо. [PERSON] це матір позивача. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 24.07.2018. Також матір позивача повідомила, що своє право власності на 1/4 частину житлового будинку ніколи не реєструвала, мирової угоди, затвердженої рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982, вона немає та місце її знаходження їй не відоме. Крім того, батьки позивача, хоча й розірвали шлюб у 2018 році, натомість не припиняли спільного проживання і фактично проживали однією сім`єю до смерті батька. Згідно довідки Дружківського міського суду Донецької області від 13.11.2024 № 04-36/344/2024, яку надано у відповідь на заяву [PERSON] зазначено, що надати копію мирової угоди, затвердженої рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.1982, немає можливості, оскільки даний документ в архівах суду відсутній. Згідно довідки КП Дружківське міське бюро технічної інвентаризації № 2617 від 12.12.2024, яку надано у відповідь на заяву [PERSON] , зазначено, що надати мирову угоду, затверджену рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.1982, неможливо. Згідно довідки Дружківського міського суду Донецької області від 31.12.2024 № 04-36/396/2024, яку надано у відповідь на заяву [PERSON] , зазначено, що за перевіркою архіву Дружківського міського суду Донецької області з 1982 по 1985 рік включно, рішення від 25.06.1982, яким затверджено мирову угоду, відсутнє. Також повідомлено, що копію акту про нестачу судових справ буде надіслано після його затвердження експертною комісією суду. Натомість, станом на час звернення до суду із позовною заявою, акт Дружківського міського суду Донецької області про нестачу судових справ [PERSON] надано не було. З огляду на зазначене вище, [PERSON] має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя його батькові [PERSON] на праві приватної власності, однак, через відмову нотаріуса позивач позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку, через що змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 13.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.09.2025 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони у справі не з`явились. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади м. Дружківка в особі Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяви/клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер\~батько позивача [PERSON] (а.с. 17 копія свідоцтва про смерть, а.с. 18 копії свідоцтв про народження). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ), загальною площею 129,8 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м. Спірний будинок належав [PERSON] на підставі рішення виконкому Дружківської міської ради № 96-13 від 31.07.1974 про відвід земельної ділянки для будівництва (а.с. 24, 25), Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.08.1974 (а.с. 26, 27), рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 07.09.1977 № 76-15 про продовження терміну будівництва житлового будинку (а.с. 28), Акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету м. Дружківки № 312 від 07.05.1985 (а.с. 29, 30). За життя [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на зазначене майно згідно з діючим законодавством та не склав заповіту. Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його син позивач [PERSON] . Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірваний 24.07.2018, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 41). У літку 2024 року позивач звернувся до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомості за адресою: за адресою: [ADDRESS] . 24.07.2024 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлений технічний паспорт, яким встановлено, що житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «a1-1», погріб літ. «а1», цокольний поверх літ. «а-1», тамбур літ. «a1-1», ганок «а», огорожа №1-4, вимощення І, побудовані до 05.08.1992, що підтверджується довідкою № 2105 від 19.09.2024 (а.с. 31-35, 37). Також 19.09.2024 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» видало позивачу довідку-характеристику об`єкта нерухомості майна за № 2104 (а.с. 36), згідно якої власниками спірного житлового будинку є [PERSON] (3/4 частини) та [PERSON] (1/4 частина). Підстава виникнення права власності - мирова угода, затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982 (право власності не зареєстровано). Мати позивача [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду для отримання копії рішення від 25.06.1982, яким було затверджено мирову угоду. Відповіддю від 13.11.2024 №04-36/344/2024 Дружківський міський суд Донецької області повідомив, що надати копію мирової угоди, затвердженої рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.1982, немає можливості, оскільки даний документ в архівах суду відсутній (а.с. 38). Також відповіддю від 31.12.2024 № 04-36/396/2024 Дружківський міський суд повідомив, що перевіркою архіву суду з 1982 по 1985 включно, встановлено, що рішення від 25.06.1982, яким затверджено мирову угоду, відсутнє. Додатково повідомлено, що копію акту про нестачу судових справ буде надіслано після його затвердження експертною комісією суду (а.с. 40). Станом на дату ухвалення рішення вказаний акт позивачу не надходив. Одночасно мати позивача [PERSON] звернулася до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» з проханням надати їй мирову угоду про поділ майна, яка затверджена рішенням Дружківського міського суду від 25.06.1982, згідно з якою власниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] 3/4 частини, [PERSON] 1/4 частина, посилання на яке міститься в довідці-характеристиці об`єкта нерухомого майна № 2104 від 19.09.2024. Відповіддю від 12.12.2024 за №2617 КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації повідомило, що надати вищевказану мирову угоду неможливо (а.с. 39). Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного\~кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини 1 статті 1270\~Цивільного кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті батька позивач був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-15, 21-23). У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач у встановлений законом строк від спадщини не відмовився та в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із своїм батьком, та звернувся до приватного нотаріуса\~Краматорського районного\~нотаріального округу\~Миросєді В.М. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом (а.с. 20). У видачі свідоцтва 29.07.2025 приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 19). У статтях 15 та 16\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Але як вбачається з матеріалів цивільної справи у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому спадкове майно. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] , на законних підставах володів 3/4 частинами житлового будинку [ADDRESS] , інша 1/4 частина вказаного житлового будинку належить матері позивача [PERSON] . Тому суд вважає, що є правові підстави для визнання за позивачем права власності на 3/4 частини вказаного вище нерухомого майна в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає, тому позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: partial