Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з нього на утримання сина [PERSON] на користь [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2018 року шлюб між ними було розірвано та з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина він регулярно сплачував аліменти, заборгованості по сплаті аліментів не має. Однак, на теперішній час син став проживати з ним. Вважає, що є всі законні підстави звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , так як син проживає разом з ним і знаходиться на повному його утриманні. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2024 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2025 року провадження по зазначеній справі було зупинено до розгляду Комунарським районним судом м. Запоріжжя цивільної справи № 333/562/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя сторона Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою судді від 11.07.2025 року провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду. Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: [ADDRESS] , що знаходиться на тимчасово окупованій території, суд не мав можливості перевірити його зареєстроване місце проживання у встановленому порядку. [PERSON] викликалась до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, на виконання вимог ч.11 ст.128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 243. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано; з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про доходи, виданій [PERSON] , загальна сума доходу за період з січня 2022 року по грудень 2022 року становить 180570,61 грн., з них сплачені аліменти за вказаний період у розмірі 36337,86 грн. Згідно акту обстеження умов проживання від 17.11.2023 року за адресою фактичного проживання батька, [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , 2012 року народження: [ADDRESS] , складеного головними спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, умови проживання задовільні, наявні необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини створені умови для проживання, навчання, розвитку, тощо. Як вбачається з рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2025 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 10.06.2025 року. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої\~статті 181 СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. 4) інші обставини, що мають істотне значення. У підпункті 1 пункту 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже слід визначити, що припинення стягнення аліментів починається з дня набрання рішенням законної сили. Отже, оскільки судовим рішенням, яке набуло законної сили, встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем, що є істотною обставиною, яка припиняє обов`язок стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] . Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved