Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

05.11.2024 року позивач [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду Донецької області із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, запис №436. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.10.2002 року між нею та [PERSON] (далі\~за текстом\~ відповідач)\~укладено шлюб.\~Від шлюбу\~сторони спільних\~неповнолітніх дітей\~не мають. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя. Розірвати шлюб в органах РАЦС не має можливості, оскільки відповідач відмовляється вирішувати це питання у позасудовому порядку, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 25). На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа. Ухвалою суду від 18.09.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 40). Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала повному обсязі, просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач позовні визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 05 жовтня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, запис №436, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії № [NUMBER] (а.с.2). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст.110 СК України. Як передбачено ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення\~ст.\~111\~СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач\~не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.2002 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд уважає за можливе змінити з огляду на заявлення позивачем відповідної вимоги стосовно цього. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємовідносин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 13), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved