Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Акціонерне товариство "Приватбанк" (далі - позивач, Банк, АТ КБ «Приватбанк) через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № б/н від 27.05.2017 в розмірі 84495,28 грн., що складається з: 66326 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 18168,31 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] 27 травня 2021\~року отримав\~від Акціонерного\~товариства Комерційний\~банк "Приватбанк",\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~ на\~картковий рахунок\~на строк\~12\~місяців з\~подальшою пролонгацією,\~з процентною\~ставкою 40,8%\~річних.\~Власним підписом\~останній \~засвідчив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~ним Анкета\~-\~ заява\~ разом\~з \~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг,\~а також\~Паспорт споживчого\~кредиту \~складає між\~ним та\~банком \~кредитний договір.\~ Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого заявлена до стягнення. Оскільки відповідач своїх зобов`язань не виконав,\~тому має непогашену заборгованість перед АТ КБ\~«Приватбанк у загальній сумі 84495,28 грн, яку позивач просив стягнути за кредитним договором, а також 2422,40 грн. судового збору. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, наведених у ньому. У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У судовому засіданні 06.10.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 09 год. 15 хв. 08.10.2025. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 травня 2017 року відповідач [PERSON] підписав Заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» у АТ КБ «Приватбанк». Відповідач підтвердив, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також 18.02.2019 між сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, а також узгоджено реальну річну процентну ставку за користування кредитними коштами та за порушення умов кредитування. Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статі 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України). Частиною 2 статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статі 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ Приватбанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статі 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статі 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. З матеріалів справи вбачається, що у заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг від 27 травня 2017 року, яка містить підпис останнього, умови кредитування були визначені. Зокрема, максимальний ліміт кредитування - 50 000 грн. для карт Універсальна, 75 000 грн. для карт Універсальна Голд, тип та розмір процентної ставки - 42,0 % річних для карт Універсальна, 40,8 % для карт Універсальна Голд, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 84,0 % річних для карт Універсальна, 81,6 % річних для карт Універсальна Голд. Тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей\~633,\~634 ЦК України\~щодо порядку укладення договору приєднання. \~ \~ \~ \~Згідно наданої\~АТ КБ\~«Приватбанк» виписки\~по рахунку\~заборгованості за\~договором №б/н\~від 27.05.2017,\~ за період 18.02.2019 - 18.04.2025, убачається факт отримання відповідачем кредитних коштів та активне користування ними. Із цієї виписки чітко вбачається, що відповідачем здійснювалась часткові оплати заборгованості, що свідчить про те, що відповідач визнав, що отримав кредитні кошти, користувався ними та здійснював певні оплати для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача, відповідно, лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Як вбачається із матеріалів справи, окрім копій Заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», Паспорту споживчого кредиту, позивач на обґрунтування своїх вимог надав до суду також розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача. Згідно з наданим АТ КБ «Приват Банк» розрахунком, заборгованість\~ [PERSON] за кредитним договором б/н від 27.05.2017 станом на 15.04.2025 становить 84495,28 грн., яка складається з наступного: 66326,97 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18168,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У суду відсутні правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростували проведений банком розрахунок, відповідач суду не надав. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання, не повернув кредитні кошти, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На момент звернення позивача з позовом до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] , уклавши кредитний договір та отримавши кредитну картку, був ознайомлений з умовами кредитування, строком повернення кредиту, процентами за користування кредитною карткою. Тобто, уклавши договір, відповідач з такими умовами кредитування погодився. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 84495,28 грн., а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved