Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

\~До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, в якому просила: -Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, з моменту подання цього позову. - Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, з моменту подання цього позову. Свої вимоги обґрунтувала тим, що Позивач [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] з 24 червня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1113 від 24.06.1990 року, складений Палацом урочистих подій Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів. На даний час між позивачем та відповідачем фактично припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, разом не проживають. [PERSON] звернувся до Пересипського районного суду м.Одеси із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29.04.2025 року у справі №523/6832/25 було відкрито провадження у цивільній справі про розірвання шлюбу. Від шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка з дитинства є особою з інвалідністю. Відповідно до довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії 12ААГ №500189 від 24.08.2023 року, їй встановлено першу групу інвалідності підгрупи «А» безстроково, що означає постійну повну залежність від стороннього догляду. Після припинення шлюбних стосунків дитина-інвалід залишилась проживати з Позивачкою, яка через стан здоров`я дитини фактично позбавлена можливості працювати, оскільки забезпечує постійний догляд за дитиною-інвалідом. Крім того, з 04.10.2023 року Позивачка є пенсіонером довічно (за віком), що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Таким чином, вона перебуває у тривалому стані непрацездатності, обумовленому необхідністю догляду за повнолітньою дитиною з інвалідністю першої групи, яка не може самостійно себе обслуговувати. Відповідач у справі жодної допомоги на утримання дитини-інваліда, та Позивачки не надає. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 04.06.2025 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.09.2025 року. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 03.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 06.10.2025 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, до суду від представника [PERSON] адвоката Шепітка Г.І. надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку, також просив суд розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, про те, що [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] з 24 червня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1113 від 24.06.1990 року, складений Палацом урочистих подій Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів (а.с.6). У період шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №1029 (арк.сп.12). Позивач [PERSON] проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєєстру територіальної громади №2024/012015054 від 04.10.2024 та №2024/012015730 від 04.10.2024 (арк.сп.7,11). [PERSON] є дитиною з інвалідністю з дитинства, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №500189 (арк.сп.13). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7СКУкраїни при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання Позивачки. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Таким чином, позовні вимоги\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання непрацездатної\~дружини,\~з якою\~проживає дитина\~з інвалідністю\~ підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 грн. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial