Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується cвідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, про що зроблено актовий запис №248 від 07 червня 2014 року. [INFO] народився син [PERSON] Після укладення шлюбу вони проживали разом, вели спільне господарство, дбали про добробут сім`ї, однак поступово стосунки між ними почали погіршуватися. На момент подання позову, вони фактично перестали проживати як подружжя, у них протилежні погляди на сімейне життя та сімейні моральні цінності, відтак виникають часті конфлікти, сварки, та суперечки. У зв`язку з наведеним просить розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове зсідання не прибув, подав заяву про визнання позову та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2014 року, сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №248. Згідно копії свідоцтва про народження у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на те що сторони не підтримують шлюбних стосунків, відповідач позов визнає, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 104, 110, 112, 115, 141, 157 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved