Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

17 квітня 2025 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що він протягом тривалого часу працював у шкідливих умовах на підприємстві ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», 08 грудня 2019 року був травмований внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Довідкою МСЕК позивачу встановлено 70 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності 17 березня 2020 року - первинно, 17 березня 2022 року повторно безстроково. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 180 000 грн. \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву просить у задоволенні позову відмовити, оскільки нещасний випадок з позивачем стався внаслідок грубого порушення нормативних актів з охорони праці самим потерпілим. Позивач не навів обґрунтованого розрахунку розміру заявленої до стягнення моральної шкоди, психологічної експертизи для встановлення розміру моральної шкоди також не проведено. Крім того представник відповідача вказує на те, що час виникнення правовідносин по відшкодуванню шкоди здоров`ю позивача визначається днем первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. У даному випадку позивачу повторно встановлено 70 відсотків стійкої втрати професійної працездатності за висновком МСЕК від 17 березня 2022 року. Позивач не додав до позову довідку МСЕК про первинне встановлення йому стійкої втрати працездатності, внаслідок чого неможливо встановити відсоток стійкої втрати працездатності вперше. \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що позивач працював на підприємстві ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, отримав травму, пов`язану з виробництвом, що призвело до втрати працездатності. Згідно з актом форми Н-1/П, затвердженим 17 грудня 2019 року, з [PERSON] стався нещасний випадок 08 грудня 2019 року під час роботи на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», потерпілий отримав перелом таранної кістки лівої ступні. Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12ААБ № 615549 19 березня 2020 року проведений первинний огляд [PERSON] , якому встановлена друга група інвалідності з 17 березня 2020 року за трудовим каліцтвом. Діагноз МСЕК «перелом лівої таранної кістки». Довідкою МСЕК серії 12ААА № 061844 від 17 березня 2022 року [PERSON] встановлено повторно безстроково 70 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності. Довідки МСЕК про первинне встановлення ступеня втрати професійної працездатності позивач не надав, однак надано індивідуальну програму реабілітації інвалідів № 252 від 19 березня 2020 року, складену вперше, яка містить інформацію про встановлення [PERSON] другої групи інвалідності на 80 відсотків втрати професійної працездатності. Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наведених положень закону підставою для відшкодування працівнику моральної шкоди є наявність факту порушення його прав. Сама по собі робота у шкідливих та небезпечних умовах не порушує прав працівника. Натомість у разі ушкодження здоров`я внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці наявність порушення роботодавцем прав працівника є очевидною. \~ \~ \~Як передбачено\~пунктом 1\~частини 2\~статті 1167\~Цивільного кодексу\~України,\~моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Нещасний випадок з позивачем стався під час роботи в підземних умовах видобування вугілля. Виконання такої роботи створює підвищену небезпеку для працівників, тобто є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні статті 1187 Цивільного кодексу України. Тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу травмуванням під час виконання трудових обов`язків. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивачу було встановлено первинно другу групу інвалідності та 80 відсотків втрати професійної працездатності, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 160 000 грн. За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 травня 2025 року у справі № 235/3143/24, обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Отже суд при розгляді цивільної справи не уповноважений вирішувати питання щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначати це в резолютивній частині рішення. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір складає 1600 грн, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі розмір судового збору складає 1280 грн.

Outcome: partial