Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 27.02.2024 року Броварським відділом ДРАЦС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а/з 97. До цього з 2020 року вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя у них не склалось з причин того, що вони втратили інтерес один до одного, давно немає взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Примирення та подальше сімейне проживання між ними неможливе, воно не відповідає її інтересам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2025 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник надіслала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без участі сторони відповідача, а також просила позов задовольнити. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.02.2024 року, місце реєстрації - Броварський відділ ДРАЦС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 97. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». До реєстрації шлюбу сторони перебували у цивільному шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved