Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , вказавши, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] син позивача, та [PERSON] . З жовтня 2022 року після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідач не надає можливості позивачеві спілкуватись із онуком. По суті просила встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , визначивши зустрічі в суботу з 10.00 до 12.00 години з можливістю відвідування місця проживання позивача без присутності матері дитини, побачення та спілкування із [PERSON] у день народження [PERSON] , а також під час свят (новий рік, різдва, день св. Миколая з 10.00 до 11.00 години за попередньою домовленістю із матір`ю та в її присутності). Ухвалою суду від 11.11.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 09.12.2024 року позовну заяву повторно залишено без руху. Ухвалою суду від 26.03.2025 було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 14.04.2025 року до суду надійшов відзив адвоката Насонової М.С. на позовну заяву. Ухвалою суду від 25.06.2025 року підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, по суті пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 2018 року народження. До вересня 2022 року позивач мала можливість спілкуватись із онуком, часто відвідувала його, водночас після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну позивач деякий час перебувала на тимчасово окупованій території, у вересні 2022 року приїхала у м. Запоріжжя. Після припинення шлюбних стосунків [PERSON] з [PERSON] відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні із онуком, не відповідала на дзвінки позивача, не відкривала дверей під час відвідування. Позивач має сильну прив`язаність до онука, бажає з ним спілкуватись та просить встановити наступний порядок спілкування із онуком, а саме кожної суботи з 10.00 до 12.00 години за місцем проживання позивача без присутності відповідача, а також надавати можливість побачення з онуком під час його дня народження та деяких свят. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечувала, вказавши, що вона є матір`ю [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а [PERSON] бабусею. Після припинення шлюбних стосунків із [PERSON] у серпні 2022 року останній виїхав за межі України, з дитиною не спілкується. У вересні 2022 року [PERSON] приїхала до м. Запоріжжя, між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка у вересні 2022 року, під час якої був присутній [PERSON] . Внаслідок цієї сварки [PERSON] злякався та був психологічно травмований, а [PERSON] зажадала від [PERSON] вибачень перед нею та дитиною, а до того припинила можливість спілкування [PERSON] із онуком. У жовтні 2024 року між ними знову виник конфлікт, адже під час прогулянки із [PERSON] до нього підійшла [PERSON] разом із [PERSON] та донькою останньої. Відповідач вказувала, що, на її думку, позивач має вибачитись перед відповідачем та [PERSON] за конфлікт, що був у 2022 році, крім того, відповідач вказувала, що [PERSON] відвідує релігійну секту, тож може негативно вплинути на онука. Представник відповідача вказувала, що через конфліктність позивача спілкування із нею може зашкодити [PERSON] , тож встановлення можливості спілкування суперечить інтересам дитини. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору вказала, що вона підтримує висновок органу опіки з приводу порядку участі позивача у вихованні дитини, зазначила, що батько дитини до органу опіки не звертався з будь-якими заявами. В ході судового розгляду справи судом досліджувались письмові докази, надані сторонами, допитувались свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сестрою [PERSON] , зі слів позивача їй відомо, що відповідач не дає змоги позивачеві спілкуватись із онуком. [PERSON] при свідку телефонувала [PERSON] з телефона свідка, вказуючи, що на дзвінки з телефона самої [PERSON] . [PERSON] не відповідає. Під час телефонної розмови [PERSON] просила відповідача надати змогу спілкуватись із онуком, натомість [PERSON] категорично заперечувала, мотивуючи це тим, що [PERSON] неправильно виховала свого сина. У жовтні 2024 року [PERSON] з донькою та [PERSON] перебували у власних справах поблизу будинку, де мешкає відповідач із сином. [PERSON] запропонувала піти через двір будинку, де мешкає [PERSON] , сподіваючись побачити [PERSON] . Коли вони проходили, то побачили [PERSON] , позаду якого йшла [PERSON] . [PERSON] підійшла до [PERSON] , привіталась та запитала, чи пам`ятає [PERSON] її, на що [PERSON] вказав, що так, пам`ятає. Водночас в цей час підійшла [PERSON] , заперечуючи, щоб [PERSON] спілкувалась із [PERSON] , погрожувала, що викличе поліцію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є матір`ю [PERSON] . У жовтні 2022 року свідок перебувала в західній частині України, зателефонувала донці, а коли та відповіла, то свідок почула крики [PERSON] , яка кричала на [PERSON] , а також плач дитини. З досліджених письмових доказів судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження. У свою чергу [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження. Згідно консультативного висновку лікаря [PERSON] перебуває під наглядом кардіолога з 2022 року (доказ надавався для пояснення причин незвернення до суду раніше). За висновком органу опіки та піклування запропоновано наступний порядок спілкування [PERSON] разом із [PERSON] : перша та третя субота кожного місяця з 13.00 до 15.00 години за попередньою домовленістю матір`ю з правом відвідування дитячих розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків в присутності матері. Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні пояснення учасників та досліджені докази, суд дійшов наступних висновків. З пояснень сторін та показань свідків вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] існують певні конфліктні відносини, які у свою чергу призвели до обмеження відповідачем можливості позивачеві спілкуватись із онуком. Твердження [PERSON] з приводу того, що причиною тоакого обмеження стала конфліктність [PERSON] , яка призвела до травмування дитини, суд оцінює критично, адже [PERSON] , стверджуючи, що [PERSON] був травмований внаслідок конфлікту між ними у 2022 році, до психолога не зверталась, тож за її власною оцінкою дитина спеціалізованої допомоги не потребувала. Будь-яких доказів того, що спілкування із [PERSON] може зашкодити [PERSON] суду не надано. Посилання відповідача на те, що [PERSON] відвідує певний релігійний заклад, на такі висновки суду не впливає, адже між сторонами можуть бути визначені ті питання та теми, на які під час перебування із дитиною [PERSON] не має спілкуватись, зокрема і питання релігії чи її власних переконань. При вирішення справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, суд при вирішенні спору насамперед виходить з принципів рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини та забезпечення вільного та безперешкодного спілкування батьків з дитиною. Відповідно до положень ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Під час судового засідання судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що спілкування із [PERSON] може зашкодити [PERSON] , водночас [PERSON] заявила про свою глибоку прив`язаність до онука та бажання з ним спілкуватись. При цьому відповідач не пропонувала будь-яких інших варіантів (днів або часу) спілкування, аніж ті, які запропонувала позивач, про зайнятість дитини в ці дні та години не вказувала, доказів не надавала. Тож суд вважає, що спілкування бабусі із онуком протягом двох годин на тиждень не порушуватиме звичного життя дитини, є прийнятним та виконуваним. Водночас, враховуючи вік [PERSON] , відсутність спілкування позивача із онуком протягом трьох років, суд вважає доцільним визначити таке спілкування у присутності матері за бажанням останньої. Крім того, суд також погоджується із доцільністю надати можливість [PERSON] спілкуватись із онуком в день його народження та святкові дні, протягом однієї години за попередньою домовленістю із матір`ю дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial