Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій прохає стягнути з відповідачки на користь позивача державну соціальну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування в розмірі 4402 грн. 50 коп. та судові витрати по справі в розмірі 3028 грн. 00 коп. Зазначена ціна позову 4402 грн. 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2020 [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту заселення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради з заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Розпорядженням Нововодолазької РДА Харківської області від 30.09.2020 № 198 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] » [PERSON] призначена опікуном над малолітньою [PERSON] [INFO] . Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 10.11.2020 [PERSON] призначено допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклуванням з 01.10.2020 по 30.09.2021 в розмірі 4647 грн. 50 коп. Розпорядженням від 23.11.2020 зроблено перерахунок допомоги з 01.12.2020 по 30.09.2021 в розмірі 4802 грн. 50 коп. 07.04.2021 до Управління звернулась [PERSON] з заявою про припинення виплати допомоги, у зв`язку з усиновленням дитини з 03.10.2022 та зобов`язанням повернення утвореної переплати у повному обсязі. Рішенням від 12.04.2021 виплата знята з оплати з 01.04.2021. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.04.2021 № 1487 розмір переплати допомоги [PERSON] за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 склав 4802 грн. 50 коп. 27.04.2021 [PERSON] було направлено повідомлення про повернення надміру виплаченої суми допомоги за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 в розмірі 4802 грн. 50 коп. Згідно виписки з рахунка Державної казначейської служби України за 02.02.2024 добровільно повернута сума соціальної допомоги в розмірі 200 грн. 00 коп., за 11.03.2024 з розмірі 100 грн. 00 коп. На теперішній час залишок переплати допомоги складає 4402 грн. 50 коп. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 02.06.2025 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. В установлений в ухвалі суду строки недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою суду від 05.06.2025 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про застосування строків позовної давності. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій прохала вважати строк позовної давності не пропущеним, посилаючись на ст.ст. 254, 261 ЦК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що розпорядженням Нововодолазької РДА Харківської області від 30.09.2020 № 198 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] » [PERSON] призначена опікуном над малолітньою [PERSON] [INFO] (а.с.12). 08.10.2020 відповідачка [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с. зворотній бік 13-14). Відповідно до рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 10.11.2020 [PERSON] була призначена допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування на період з 01.10.2020 по 30.09.2021 у розмірі 4647 грн. 50 коп. (а.с.15). Розпорядженням по Управлінню від 23.11.2020 на перерахунок допомоги дітям, які знаходяться під опікою та піклуванням, з 01.12.2020 по 30.09.2021 [PERSON] було встановлено розмір допомоги у сумі 4802 грн. 50 коп. (а.с.16). 07.04.2021 [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради із заявою про припинення виплати допомоги та зобов`язанням повернення утвореної переплати у повному обсязі (зворотній бік а.с.16). Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.04.2021 № 1487 розмір переплати допомоги [PERSON] за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 склав 4802 грн. 50 коп. (зворотній бік а.с.19). 27.04.2021 [PERSON] було направлено повідомлення про повернення надміру виплаченої суми допомоги за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 в розмірі 4802 грн. 50 коп. (а.с.20). Згідно виписки з рахунка Державної казначейської служби України за 02.02.2024 добровільно повернута сума соціальної допомоги в розмірі 200 грн. 00 коп., за 11.03.2024 з розмірі 100 грн. 00 коп. На теперішній час залишок переплати допомоги складає 4502 грн. 50 коп.. що підтверджується виписками з рахунку (зворотній бік а.с. 20-21). Добровільно відповідач надміру отриману суму допомоги в повному обсязі не повернула. Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»\~допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування,\~є одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми. Згідно зі\~цього Закону,\~допомога на\~дітей,\~над якими\~встановлено опіку\~чи піклування,\~призначається особам,\~призначеним в\~установленому законом\~порядку опікунами\~чи піклувальниками\~дітей,\~які позбавлені\~батьківського піклування.\~Така допомога\~вважається власністю\~дитини. Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування (ст. 17). Відповідно до п. 26 28, 29 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі Порядок) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить 2,5 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дітей з інвалідністю, над якими встановлено опіку чи піклування, - 3,5 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно пункту 2 Постанови КМУ № 264 (в редакції від 31.10.2020), орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку: виявляється, що розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату в розмірі різниці між перерахованим і виплаченим розміром допомоги; не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; - встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї; - повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку. За положеннями статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка добровільно не повернула надміру виплачені їй кошти державної соціальної допомоги,\~вимогу про стягнення надміру виплаченої державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку, в розмірі 4402 грн. 50 коп. належить задовольнити. Відповідачкою подано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України\~№ 530-ІХ\~від 17\~березня 2020\~року «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~запобігання виникненню\~і поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020. У пункті 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено. За приписами пункту 19 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, у даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення суми державної соціальної допомоги за квітень 2021 року, в силу пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України на момент подання позову не спливла. Позовні вимоги заявлено в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину та воєнного стану. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved