Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 22.09.2025 року задоволено позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним по справі ЄУН 364/692/25. 25.09.2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Мохир Я.В. подав заяву про постановлення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] по справі № 364/692/25 на користь позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що рішенням суду від 22.09.2025 року не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Разом із позовною заявою ТОВ Споживчий центр зазначило, що орієнтовний розмір витрат, понесених у в`язку з розглядом справи становить 8422,40 грн, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Між ТОВ Спожитий центр та Адвокатське об`єднання «Лекс Верітас» від 01 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ. Пунктом 3.1 договором визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачується Заявником самостійно. На підтвердження обсягу виконаних робіт позивач надає звіт про виконану роботу відповідно до договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року в якому заначено обсяг виконаних робіт. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Частина четверта вище вказаної статті Кодексу вказує, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Таким чином, враховуючи, що справа про якій подано заяву про ухвалення додаткового рішення розглядалася судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вирішення питання ухвалення додаткового рішення полягає в частині стягнення судових витрат , тому необхідность у виклику сторін в судове засідання суд не вбачає, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування технічними засобами, що відповідає ст.247 ч.2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Рішення суду по даній справі, яким позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним задоволено, постановлено 22.09.2025. Представник позивача Мохир Я.В. з дотриманням вищевказаного п`ятиденного строку 25.09.2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву про постановлення додаткового рішення, до якої додано додаткові докази щодо витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить стягнути на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3ст.133 ЦПК України). Так, відповідно до ч. 1-3ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. було надано до суду наступні докази: копію доручення № 2705/25-15 (а.с. 58); копію звіту про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року (а.с. 61); Договір №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року (а.с.62) та платіжну інструкцію № СЦ00040951 (а.с. 60). Згідно з п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. У постанові від 28 грудня 2020 року у справі N 640/18402/19 (провадження N К/9901/27657/20) Верховний Суд звернув увагу судів на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що витрати позивача у справі підтверджені документально. Оскільки позовні вимоги по справі задоволено, - на користь позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» підлягає стягненню з відповідача 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved