Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської міської військової адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер її рідний батько [PERSON] . 03 вересня 2024 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. була заведена спадкова справа №83/2024 після смерті її батька, який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є рідна дочка (позивач) та мати позивача (дружина померлого) [PERSON] , яка відмовилась від належної їй частки спадщини на користь позивачки. 13 грудня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Радіонова Ю.В. з проханням видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на кооперативну квартиру [ADDRESS] , що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «СПУТНИК», членом якого був батько позивача. [PERSON] повністю у 1992 році за рахунок особистих коштів сплатив пайовий внесок. Документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на цю квартиру у позивача відсутній. Державна реєстрація про право власності на квартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кооперативну квартиру [ADDRESS] , що знаходиться в кооперативному будинку в Обслуговуючому кооперативі «СПУТНИК» членом якого був батько позивача [PERSON] приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. мені було відмовлено та винесено відповідну постанову. На теперішній час існують перешкоди для оформлення прав позивача у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] , що знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «СПУТНИК» в порядку спадкування є компетенцією суду, у зв`язку з чим позивач звернулась з даним позовом до суду та просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду, також витребувано докази у справі. Позивач відповідно до прохальної частини позову просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач Дружківська міська територіальна громади в особі Дружківської міської військової адміністрації у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 8 копія свідоцтва про смерть, а.с. 9 копія свідоцтва про народження). Відповідно до ордеру №1843 серії № 04 виданого Виконавчим комітетом міської ради депутатів трудящих міста Дружківки 25 липня 1977 року, [PERSON] право на заняття двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Ордер виданий на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих міста Дружківки від 20.07.1997 №62 (а.с. -10). Відповідно до довідки виданої головою Обслуговуючого кооперативу «СПУТНИК» Антоновим В.В. про те, що батько [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] , був членом житлово-будівельного кооперативу, створення якого затверджено рішенням виконкому м. Дружківка 1977 року №96-14. Зазначено, що громадянин [PERSON] одержав в ЖБК двох кімнатну квартиру в будинку кооперативу по [ADDRESS] , загальної площею 43,5 кв.м.: пайовий внесок за цю квартиру, в сумі 5327,08 грн. [PERSON] сплатив повністю у 1992 році зі своїх особистих заощаджень (а.с. -20). Приватному нотаріусу Краматорського районного нотаріального округу Донецької області 03 вересня 2024 року за № 208 подано заяву від дружини померлого [PERSON] громадянки [PERSON] про відмову від спадкування на всіх підставах, на користь дочки померлого [PERSON] (а.с. -22). 13 грудня 2024 за вих. №552/02-31 постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті рідного батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. - 21). Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного\~кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1 ст. 1270\~Цивільного кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статтях 15 та 16\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Але як вбачається з матеріалів цивільної справи та спадкової справи у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому спадкове майно. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене вище, оскільки батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] , на законних підставах володів 2-х кімнатною квартирою [ADDRESS] . Тому суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає - позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved