Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком двох спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . На даний час син [PERSON] досяг повноліття, навчається у Кам`янець-Подільському фаховому коледжі за спеціальністю «Агрономія», на денній формі навчання, на контрактній основі. Навчаючись на денній формі навчання син немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати і оплачувати витрати для продовження навчання, харчування, придбання одягу, оплачувати періодичний проїзд з дому до місця навчання та інші витрати, пов`язані з навчанням, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. А тому\~звернулася до\~суду з\~даним позовом\~та просить\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання повнолітнього сина у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення ним навчання. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.3ст.\~211, ч.1ст.223, ч.1ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття. З довідки №20192 від 04.04.2025 вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання другого курсу відокремленого структурного підрозділу Кам`янець-Подільського фахового коледжу закладу вищої освіти «Подільського державного університету», ступінь-фаховий молодший бакалавр. Джерело фінансування-контракт. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026. Суд, після встановлення фактичних обставин, дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,\~200,\~201 СК України). Відповідно до\~ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3\~ст.199 СК України\~передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень\~ст.199 СК України\~слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).\~\~\~На цьому також акцентована увага в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання,вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.\~\~\~Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання на контрактній основі, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати її в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчання, так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Згідно зі\~ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182\~СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем, з 26 лютого 2025 року зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] та отримує заробітну плату, його заробітна плата з лютого 2025 року по травень 2025 року склала 63876,03 грн.. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі. В силу ч.1 ст. 191 СК України стягнення аліментів присуджуються від дня пред`явлення позову з 23.06.2025. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, у зв`язку із продовженням навчання сином [PERSON] , починаючи\~з 23 червня 2025 року і\~до закінчення\~ним навчання. При цьому суд зазначає, що стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як просить стягувати позивачка у своїй позовній заяві, стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У даному ж випадку аліменти стягуються на утримання повнолітньої особи, а не дитини, тому при визначенні розміру аліментів граничні обмеження щодо сум стягнення не застосовуються. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі судовий збір в сумі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved