Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Москаленко М.С., яка діє на підставі довіреності від 05.12.2024 (а.с. 31), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики №76938937 від 02.12.2023 на загальну суму 29450,00 грн, мотивуючи тим, що відповідачкою порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення позики, сплати відсотків у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Позивачем укладено Договір факторингу, відповідно до умов яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 15.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 38). 11.06.2025 представник відповідача адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВІ №1305200 від 28.05.2025 (а.с. 48), через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить визнати поважними причини пропуску й поновити процесуальний строк для подання відзиву, та відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки відомостей про перерахування первісним кредитором Товариством з обмежено відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1БАНК») відповідачеві коштів, передбачених договором позики, у матеріалах справи відсутні; обов`язковою умовою укладання між сторонами договору позики має бути доведення факту передавання позикодавцем відповідачеві грошових коштів, що є предметом договору позики; підписання відповідачем договору позики не підтверджує надання їй грошових коштів; за наведених обставин позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги; у позовній заяві та додатках не міститься інформація за які періоди, за якими відсотковими ставками проводились нарахування, підстави такого нарахування, відповідач не визнає отримання кредитних коштів. Крім того вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 14.06.2021, який був укладений з ТОВ «1БАНК» щодо позики за договором №76938937 від 02.12.2023, оскільки кредитні договори (позики) з відповідачем були укладені після укладення договорів факторингу (про відступлення прав вимоги) (а.с. 49-57). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 12.06.2025 поновлено відповідачу строк для подання відзиву, прийнято до розгляду, та відкладено розгляду цивільної справи (а.с. 60, 61). 16.06.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача Зімороя Д.М., який діє на підставі довіреності від 05.12.2024 (а.с. 75), про витребування доказів від Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» інформації щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків у банку станом на 02.12.2023, належності їй карткового рахунку № [NUMBER] , виписку по даному рахунку та джерело находження грошових коштів (а.с. 71-74). Також, представник позивача Зіморой Д.М. через систему «Електронний суд» 16.06.2025 надав відповідь на відзив, в якому просить долучити до матеріалів справи відповідь на відзив, поновити строк, прийняти до розгляду та задовольнити клопотання позивача про витребування доказів з банківських установ. Разом з тим, у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позивачем доведено факт укладання договорів відповідачем в електронній формі, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування й нарахування відсотків у зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для такого укладання договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором; зі змісту кредитного договору вбачається, що жодної з перелічених умов, які законом визначаються несправедливими, до договору внесено не було, не містить він і будь-яких інших несправедливих умов, жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з правилами надання коштів, відповідачем при укладанні договору висловлено не було; відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Відповідачем при підписанні договору позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору; кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідачем не надано до суду доказів, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належать, заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких; твердження відповідача про не виконання зобов`язань фактором за договорами факторингу та не набуття права вимоги до відповідача є необґрунтованими та безпідставними (а.с. 77-102). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 07.07.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено повністю; судом витребувано докази (а.с. 105-107). 07.08.2025 представник відповідача адвокат Сідько С.І. через систему «Електронний суд» подала до суду заперечення, в якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки при розрахунку процентів за користування кредитом коштами не врахована сплачена відповідачкою сума за кредитом у розмірі 9550,00 грн; ненадання повної інформації позивачем по спірному договору позики; на час укладання договору факторингу від 14.06.2021, договір позики №76938937, укладеного між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] 02.12.2023 ще не існувало; жодних повідомлень про відступлення права грошової вимоги факторові, визначеної грошової суми, яка підлягає виконанню, а також повідомлення про фактора, якому саме має бути здійснена плата стосовно суми заборгованості відповідачка не отримувала. Також до заперечення представником позивача були додані додаткові угоди до договору позики (а.с. 123-142). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 148, 150). У відповіді на відзив представник позивача Зіморой Д.М. просить розгляд справи провести без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 90 на звороті). Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 149, 151). Представник відповідачки 02.10.2025 подала до суду заяву розгляд справи без участі [PERSON] та її представника, просить відмовити у задоволенні позові у повному обсязі (а.с. 152, 153). Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України необхідно розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 02.12.2023 між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76938937 (надалі договір позики), за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Параметри та умови надання позики: сума позики становить - 5000,00 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, дата надання позики 02.12.2023, дата повернення позики 31.12.2023, базова процентна ставка (фіксована) 2,5%; процента ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 114432,08 %, орієнтовна загальна вартість позики 8750,00 грн. Договір укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається згенерований одноразовий ідентифікатор для підписання Договору. Позичальник, приймає пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ. Договір укладено із використанням веб сайту mycredit.ua Сторони узгодили наступний спосіб надсилання (у тому числі повторного) підписаного Договору Позичальнику: примірник Договору надсилається на електронну пошту Позичальника, вказану в Договорі. Примірник Договору також доступний Позичальнику в особистому кабінеті (а.с. 5-8). Згідно з повідомленням АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» №12829/2/18784-БТ від 15.07.2025, наданим на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] за період 02.12.2023 06.12.2023 є зарахування 02.12.2023 на суму 5000,00 грн (а.с. 120-122). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). Аналізуючи викладене, можна прийти до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19; від 16.12.2020 року у справі №561/77/19 та від 22.11.2021 року у справі № 234/7719/20. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом частин 3, 4, 6, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позика, строк та умови позики, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 14.06.2021 між ТОВ «ФК«ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «1БАНК» (клієнт) укладено Договір факторингу №14/06/21, з урахуванням додаткової угоди №2 від 28.07.2021, додаткової угоди №7 від 13.06.2024, додаткової угоди №42 від 28.10.2024, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги (а.с. 9-14). 28.10.2024 сторонами підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №36 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, у якому зазначено, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників №36 кількістю 5184, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №14/06/21 від «14» червня 2021 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей (а.с. 15). Згідно з витягом з Реєстру боржників №36 від 14.06.2021, до вказаного реєстру внесено боржника: [PERSON] , ІПН [NUMBER] , за договором позики №76938937, сума заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 24450,00 грн, загальна сума заборгованості 29450,00 грн (а.с. 16). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та жодних штрафних санкцій. Також суд вважає, що відступлення права вимоги за кредитним договором №76938937 від 02.12.2023 відбулося за договором факторингу, укладеним ТОВ «ФК«ЄАПБ» з ТОВ «1БАНК», ніким не оскаржені, визнані недійсними не були, відтак позивач має право на стягнення з [PERSON] заборгованості за відповідним договором позики. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «ФК «ЄПАБ» на підтвердження боргу [PERSON] надано розрахунок заборгованості за договором позики 76938937 від 02.12.2023 за період із 28.10.2024 по 31.03.2025, згідно з яким станом на 31.03.2025 загальна сума заборгованості становить 29450,00 грн, сума заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 24450,00 грн (а.с. 17). Суд вважає безпідставними доводи [PERSON] про не визнання отримання нею коштів у розмірі: 5000,00 грн за договором позики №76938937 від 02.12.2023, оскільки даний факт підтверджується випискою по рахунку приватного клієнта №140000-2025/0715, отримувач [PERSON] (а.с. 121). Договір позики підписаний відповідачкою, будь-яких застережень чи зауважень відносно нього не заявлялися. Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів підтвердження виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики та внесення коштів на погашення заборгованості, у тому числі суми у розмірі 9550,00 грн, що були зазначені представником відповідача у запереченні. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% (Статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023). Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Тобто встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Представником відповідача були надані до суду додаткові угоди до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76938937 від 02.12.2023, що укладені між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] 21.02.2024 та 11.04.2024 (а.с. 128-133). Відповідно до додаткової угоди до договору позики від 11.04.2024, у зв`язку з виникненням у Позичальника заборгованості за Договором (далі «Заборгованість») та зверненням до Позикодавця з проханням про розстрочку погашення Заборгованості, Сторони домовилися про реструктуризацію погашення Позичальником Заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї Додаткової угоди в сумі 16400 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч чотириста гривень нуль копійок) на 300 (триста) днів. Загальна сума Заборгованості, вказана в п. 1 Додаткової угоди складається з: 5000,00 грн сума основного боргу? 11400,00 грн сума процентів, нарахованих за користування Позикою. Загальна сума Заборгованості є фіксованою. Позичальник сплачує Позикодавцю суму Заборгованості, вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами за наступним графіком: 1) 11.04.2024 - 1490,90 грн 2) 11.05.2024 - 1490,91 грн 3) 10.06.2024 - 1490,91 грн 4) 10.07.2024 - 1490,91 грн 5) 09.08.2024 - 1490,91 грн 6) 08.09.2024 - 1490,91 грн 7) 08.10.2024 - 1490,91 грн 8) 07.11.2024 - 1490,91 грн 9) 07.12.2024 - 1490,91 грн 10) 06.01.2025 - 1490,91 грн 11) 05.02.2025 - 1490,91 грн. Сторони домовились: Змінити строк користування Позикою. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що останній день Строку Позики 05.02.2025. Нарахування процентів до останнього дня користування Позикою здійснюється за базовою процентною ставкою, що визначена Договором, на залишок суми основного боргу, за кожен день користування Позикою. Згідно ст. 631 Цивільного кодексу України умови нарахування Процентів у зв`язку зі зміною строку користування Позикою, визначені п.п. 4.1 п. 4 Додаткової угоди, застосовуються, починаючи з 01.01.2024. Сторони погодили, що починаючи з дати підписання цієї Додаткової угоди нарахування Процентів до сплати призупиняється та може бути відновлено у порядку, визначеному п. 9 Додаткової угоди. У зв`язку зі зміною строку користування Позикою викласти п.п. 2.2. п. 2 Договору в новій редакції: «2.2. Строк Позики/Строк Договору (первісний строк кредитування) 432 днів». 9. Позичальник розуміє та погоджується, що у разі якщо станом на дату, що слідує за датою погашення кожного чергового платежу згідно Графіка, визначеного п. 3 Додаткової угоди, наявна заборгованість зі сплати такого чергового платежу, Позикодавець здійснює перерахунок Процентів до сплати, в тому числі здійснює нарахування Процентів у порядку і розмірі, визначеному п.п. 4.1. п. 4 Додаткової угоди (а.с. 131-133). Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором позики №76938937 від 02.12.2023, з урахуванням додаткової угоди від 11.04.2024, за період з 12.04.2024 до 22.04.2024 становить 1375,00 грн (5000,00 грн х 2,5% х 11 днів), за період з 23.04.2024 до 20.08.2024 - 9000,00 грн (5000,00 грн х 1,5 % х 120 днів), за період з 21.08.2024 до 27.10.2024 - 3400,00 грн (5000,00 грн х 1,0 % х 68 днів), що в сукупності складає 13775,00 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідача по несплачених відсотках за договором позики №76938937 від 02.12.2023 з урахуванням додаткових угод становить 25175,00 грн (11400,00 грн сума процентів визнана відповідачем в додатковій угоді від 11.04.2024, яка підлягає реструктуризації + 13775,00 грн - сума процентів за період з 12.04.2024 до 27.10.2024). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання у повному обсязі взятих на себе за договором позики зобов`язань відповідачка не надала. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, із врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості необхідно задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за договором позики №76938937 від 02.12.2023 з урахуванням додаткових угод на загальну суму 29450,00 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн; заборгованості за відсотками 24450,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved