Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2025 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.10.2003 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2571. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесений судовий збір в сумі 1211,20 грн. У позовній заяві було зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, представником позивача до суду буде поданий детальний опис, обсяг робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) до закінчення судових дебатів у зазначеній справі або протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, про що робить відповідну заяву. 29.09.2025 до суду звернулася адвокат Тетева-Родюк І.О. із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 12800 грн. Представник позивача - адвокат Тетева-Родюк І.О. до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила слухати справу в її відсутність, підтримала вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу адвоката суд враховує, що позивач [PERSON] скористалася правовою допомогою адвоката Тетевої-Родюк І.О., про що свідчить договір про надання правової допомоги №04/07 від 04.07.2025 і сплатила за послуги адвоката кошти в загальному розмірі 12800 грн., що підтверджується квитанцією №Р9339415 від 04.07.2025 (а.с. 36-38). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність понесених витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Оцінюючи розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката (12800 грн.) на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору по малозначній справі, а також з огляду на розумну необхідність судових витрат (12800 грн.) позивача для цієї конкретної справи про розірвання шлюбу, суд вважає неспівмірним та звищеним розмір витрат позивача [PERSON] на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 12800 грн. з урахуванням незначної складності справи; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни позову, тому вважає, що необхідно заяву про стягнення витрат позивача на правничу допомогу адвоката задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 3500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у стягненні решти суми - відмовити.

Outcome: partial