Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1421832905555 від 05.08.2024 у розмірі 22355,82 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10600,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено, що 05.08.2024 між ТОВ «Віва Капітал» та [PERSON] було укладено договір № 1421832905555 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «Віва Капітал» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 5000,00 грн. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 5000,00 грн., строк дії кредиту 120 днів, з 05.08.2024 по 03.12.2024, спроцентна ставка 0,296 % на день у перші 20 днів строку кредитування, та 1,48 % на день з 21-го до останнього дня строку кредитування, періодичність платежів зі сплати процентів відповідно до графіку, доданого до договору. Відповідно до реквізитів Договору № 1421832905555 від 05.08.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір шляхом введення в особистому кабінеті ОТР паролю «V1J2Q6». Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось шляхом зарахування суми кредиту на вказаний відповідачем картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (маска картки [NUMBER] ). Послуги з проведення грошового переказу надало ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» на підставі відповідного договору. Протягом строку кредитування відповідачем не повернуто суму тіла кредиту та не сплачені проценти за користування грошовими коштами. За розрахунком позивача, станом на 19.05.2025 загальна сума заборгованості відповідача за договором № 1421832905555 від 05.08.2024 становить: основна сума (тіло) кредиту 4970,40 грн, заборгованість за процентами 7385,42 грн, штраф 10000,00 грн, а всього 22355,82 грн. Враховуючи, що відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитними договорами, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 01.08.2025 позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання призначене на 07.10.2025 представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач два рази не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлений в належний спосіб. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзив на позов та будь-яких інших заяв, клопотань відповідач до суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. 05.08.2024 між ТОВ «Віва Капітал» та [PERSON] було укладено договір № 1421832905555 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «Віва Капітал» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 5000,00 грн. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 5000,00 грн., строк дії кредиту 120 днів, з 05.08.2024 по 03.12.2024, спроцентна ставка 0,296 % на день у перші 20 днів строку кредитування, та 1,48 % на день з 21-го до останнього дня строку кредитування, періодичність платежів зі сплати процентів відповідно до графіку, доданого до договору. Відповідно до реквізитів Договору № 1421832905555 від 05.08.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір шляхом введення в особистому кабінеті ОТР паролю «V1J2Q6». Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось шляхом зарахування суми кредиту на вказаний відповідачем картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (маска картки [NUMBER] ). Факт укладення договору у вказаний спосіб, а також отримання кредитних коштів відповідач не оспорював. Відповідно до графіку платежів, що є додатком до вказаного кредитного договору, відповідач був зобов`язаний не пізніше 24.08.2024 сплатити проценти за користування кредитом в сумі 296,00 грн., в подальшому щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1480,00 грн., а також не пізніше 03.12.2024 повернути основну суму кредиту в розмірі 5000,00 грн. Загальна вартість кредиту становила 12579,48 грн., в тому числі 5000,00 грн. основної суми кредиту, 7696,00 грн. процентів за користування кредитом та 63,48 грн. платежів за послуги третіх осіб. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України ). За змістом\~ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~614\~ЦК України,\~особа,\~яка порушила\~зобов`язання,\~несе відповідальність\~за наявності\~її вини\~(умислу\~або необережності),\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Особа\~є невинуватою,\~якщо вона\~доведе,\~що вжила\~всіх залежних\~від неї\~заходів щодо\~належного виконання\~зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідач не надав доказів повного і належного виконання зобов`язань за кредитним договором, хоча тягар доказування цього покладений законом на боржника. За розрахунком позивача, станом на 19.05.2025 загальна сума заборгованості відповідача за договором № 1421832905555 від 05.08.2024 становить: основна сума (тіло) кредиту 4970,40 грн, заборгованість за процентами 7385,42 грн, штраф 10000,00 грн, а всього 22355,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу, який є правонаступником первісного кредитора, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Віва Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими в частині стягнення основної суми кредиту та процентів. Разом з цим, дослідженням змісту договору та наданих суду відомостей про фактично надані відповідачу кредитні кошти, а також розрахунку заборгованості, судом встановлено, що заявлена до стягнення сума заборгованості відповідає умовам договору, але розрахована без урахування вимог чинного законодавства. Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній з 24.12.2023, реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t\~?\~100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до вказаної формули, не може перевищувати 1 %. Відтак, умова Кредитного договору, якою встановлено стандартну денну процентну ставку в розмірі 1,48% на день, не відповідає наведеним вище вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а тому розрахунок суми процентів за користування кредитом можуть бути задоволені лише з розрахунку максимальної процентної ставки, встановленої законом. Так, з урахуванням того, що строк кредитування, в межах його має бути застосована вказана процентна ставка, становить 100 днів (оскільки щодо перших 20 днів сторони узгодили ставку 0,296% на день), сума процентів за вказаний період становить 5000,00 грн. (5000,00 грн. * 1% * 100 днів). З урахуванням суми процентів за перші 20 днів 296,00 грн. (згідно графіку погашення заборгованості), загальна сума процентів, яка підлягає сплаті відповідачем, становить 5296,00 грн. Оскільки відповідач частково сплатив проценти на суму 266,40 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком., стягненню з відповідача підлягає сума процентів в розмірі 5029,60 грн. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 10000,00 грн., оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає таке: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Отже, нарахування та стягнення штрафу як виду неустойки під час воєнного стану прямо заборонено законом. Отже, в цілому позов може бути задоволений на суму 10000,00 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. За таких обставин, з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сплачена при зверненні до суду з позовом сума судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в розмірі 1354,42 грн. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається із матеріалів справи, попередній розрахунок витрат на правову допомогу адвоката становить 10600 грн. 00 коп. Так, на підтвердження надання правничої допомоги у визначеному розмірі, до матеріалів справи долучено: копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Україна» та адвокатом Грушевим Ю.В.; копію рахунку на оплату за договором № 1 від 02.01.2025 на суму 10600 грн. 00 коп.; копія акту прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025, копію квитанції про оплату позивачем вказаної суми на користь адвоката Грушевого Ю.В. Виходячи з обсягу виконаних послуг, розміру задоволених позовних вимог, складності справи, кількості витрачених годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, однак підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто на суму 4741,38 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial