Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 04 грудня 2023 року між Банком та [PERSON] був укладений договір (без номеру), згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~13 травня 2024 року сторони домовилися про зменшення процентної ставки за користування кредитними коштами та погодили її в розмірі 12 % річних, про що уклали додаткову угоду до кредитного договору. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 15 липня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 32160,69 гривень, Банк просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 175, 176), у позовній заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а. с. 4). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 177), 07 жовтня 2025 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просить справу розглядати без його участі (а. с. 178). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Судом встановлено, що 04 грудня 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір (без номеру) шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 136-148). У заяві та паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 04 грудня 2023 року (а. с. 131-135), визначено проценти за користування кредитними коштами в межах пільгового періоду у розмірі 0,00001 %, а поза межами пільгового періоду 42 % річних, строк дії договору 12 місяців з пролонгацією. На виконання умов договору відповідачу видано картку № [NUMBER] , на яку був встановлений кредитний ліміт, який неодноразово змінювався та 22 березня 2024 року був встановлений у максимальному розмірі 30000 гривень, а 15 травня 2024 року був зменшений до 0 гривень (а. с. 166). Термін дії виданої відповідачу 04 грудня 2023 року картки № [NUMBER] встановлений до грудня 2027 року (а. с. 166 на звороті). Банк, надавши відповідачу кошти, свої зобов`язання виконав. Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по належному відповідачу картковому рахунку (а. с. 167-168). У заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13 травня 2024 року та додатковій угоді № SAMDNWFC00095675316_01 до кредитного договору від 13 травня 2024 року сторони домовилися про зменшення процентної ставки за користування кредитними коштами та погодили її в розмірі 12 % річних (а. с. 149-165). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 15 липня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 32160,69 гривень, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 29460,56 гривень та заборгованості за простроченими відсотками 2700,13 гривень (а. с. 169-170). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 1211 гривень 20 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 1048,\~1054,\~1056-1\~ЦК України та

Outcome: approved