Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про порушення прав співвласника майна. Зазначає, що по договору дарування від 27.05.1994 йому і [PERSON] належить одноквартирний будинок по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності і взаємної відповідальності за зобов`язаннями пов`язаними за спільним майном. При передачі співвласником своєї частки іншій особі одночасно передаються обов`язки і відповідальність його. Але договору дарування зареєстрованого 29.08.2017 між [PERSON] і [PERSON] не було передбачено збереження прав позивача співвласника щодо права володіння і користуватися спільною власністю і права перешкоджання неправомірним діям та забороняти їх. Тому [PERSON] вважає себе одноосібним власником без обов`язків і відповідальності щодо позивача. Наразі обмежені його права по вільному користуванню спільним приміщенням, що унеможливлює завершення ремонтних робіт. На зауваження відповідач реагує агресивно, завдає збитків, руйнує стіни, знищує майно. Самоправно змінює співвідношення часток. Правила співжиття не виконує. Спільне володіння і користування майном неможливе. Позов поданий вперше за ст. 175, 177 ЦПК, ст. 1163, 1164 ЦК. Просить: - припинити дію договору дарування зареєстрованого 29.08.2017 між [PERSON] і [PERSON] на частку житлового будинку по [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] перешкоджати праві співвласника [PERSON] , передбачених базовим договором дарування 27.05.1994. - судові витрати стягнути з відповідача. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 23.12.2024 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 18 лютого 2025 року позивачем [PERSON] була подана заява про відвід судді Душину О.В. Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 18.02.2025 року суддею Душиним О.В. справу було передано до канцелярії для розгляду заявленого судді відводу. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2025 року відмовлено у заявленому відводі позивача [PERSON] судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душина О.В. 21 лютого 2025 року від позивача [PERSON] надійшла заява про припинення провадження. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року цивільну справу було залишено без розгляду. 05 березня 2025 року позивач [PERSON] подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду. Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, ухвалу Уманського міськрайонного суду від 27 лютого 2025 року скасовано та передано до суду першої інстанції для продовження розгляду. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 червня 2025 року справа передана в провадження судді Душину О.В. 03.06.2025 від позивача [PERSON] надійшла заява про відвід судді. Ухвалою суду від 23.06.2025 року Шульженку було відмовлено в задоволенні відводу судді Душину О.В. 04.07.2025 року від позивача надійшла заява про денонсацію судового розгляду. Відповідачу надіслано копію ухвали судді рекомендованим листом, проте вказаний лист повернувся до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява від 23.12.2024 року у якій він зазначив, що просить не розраховувати на його присутність у справі за станом здоров`я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву до суду не подав. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, Судом встановлено, що 27 травня 1994 року [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] 1/3 частину житлового будинку в рівних долях з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться на присадибній земельній ділянці розміром 2035 кв.м., що підтверджується договором дарування від 27.05.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Очеретяною В.В. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 353175688 від 06.11.2023 [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 29.08.2017, належить спільна часткова власність 1/6 житлового будинку по [ADDRESS] . У якості підстави своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що при передачі співвласником своєї частки іншій особі одночасно передаються обов`язки і відповідальність його. Але договору дарування зареєстрованого 29.08.2017 між [PERSON] і [PERSON] не було передбачено збереження прав позивача співвласника щодо права володіння і користуватися спільною власністю і права перешкоджання неправомірним діям та забороняти їх. Тому [PERSON] вважає себе одноосібним власником без обов`язків і відповідальності щодо позивача. Наразі обмежені його права по вільному користуванню спільним приміщенням, що унеможливлює завершення ремонтних робіт. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Позивач у позові ставить питання про припинення дії договору дарування зареєстрованого 29.08.2017 між [PERSON] і [PERSON] на частку житлового будинку по [ADDRESS] , однак, позивач не є стороною у вказаному договорі дарування, а отже не має ні прав, ні обов`язків по даному договору. Крім того позивач ставить питання про заборону [PERSON] перешкоджати правам співвласника [PERSON] , передбачених базовим договором дарування 27.05.1994. Позивачем не доведено які його права, свободи чи інтереси порушені відповідачем підлягають захисту. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів відповідачем [PERSON] . Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed