Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 07 грудня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.21813.004630600. За умовами цього договору відповідачу надано кредит в розмірі 54287 грн., а остання зобов`язалась повернути кредит разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування заборгованості) на умовах вказаного договору. За умовами кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається банком. Відповідно до п.п. 1.2 договору, сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців з дня підписання договору, тобто до 07 грудня 2021 року. Згідно п. 1.3, 1.4 кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на дунь укладення договору становить 15% річних. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник 07 грудня 2018 року уклала договір добровільного страхування життя з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя». Розмір страхового внеску за цим договором становить 7080,91 грн. За умовами п. 1.12 кредитного договору позичальник доручила банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Банк умови кредитного договору виконав у повному обсязі, тоді як позичальник взяті на себе обов`язки виконала частково. Згідно виписки по рахунку позичальника, за весь строк з моменту укладення кредитного договору, позичальник сплатила банку лише 22953,51 грн. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Станом на 07 грудня 2021 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 74751,25 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 50495,48 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 24255,80 грн. Станом на 16 листопада 2023 року розмір заборгованості за основним боргом та відсотками не змінився. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23. Умови договору факторингу сторонами виконано в повному обсязі. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, зокрема і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року. 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23. Сторони в повному обсязі виконали умови укладено договору факторингу, в наслідок чого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги і є поточним кредитором щодо боржників за первинними договорами. Відповідно до додатку 3 2 до договору факторингу до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року. Станом на 16 листопада 2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 74751,25 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 50495,48 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 24255,80 грн. Відповідно до вимог п. 18 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України ТОВ «Санфорд Капітал» на дійсну заборгованість відповідача за період з 08 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно нараховано інфляційні витрати в сумі 2644,94 грн. та три проценти річних в розмірі 476,23 грн. Посилаючись на те, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконала, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 77875,45 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу, згідно позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляла, будь-яких заяв чи то клопотань не направляла. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказувала, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляла, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направила, причин його неявки не вказала, відзив на позов не подала. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що [PERSON] 07 грудня 2018 року звернулась до АТ «Ідея Банк» з заявою-анкетою та заявою про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» Того ж дня, між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.21813.004630600. За умовами вказаного договору позичальнику надано кредит в розмірі 54287 грн., включаючи витрати на страховий платіж, строком на 36 місяців Згідно умов п. 1.4 кредитного договору сторони погодили, що станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 9.5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмір 15%. У відповідності до умов п. 1.12 кредитного договору, позичальник надала свою згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. За цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку перерахувати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку. Відповідно до п. 1.13 кредитного договору банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг «2620_Стартовий_ПР», що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Умовами п. 2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 7 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. Згідно умов п. 2.5 кредитного договору нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Графік щомісячних платежів позичальника за цим договором в розрізі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов п. 5.7 кредитного договору реальна річна процентна ставка складає 102.30751038%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом на момент укладення договору складає 116860,98 грн. В п. 6 кредитного договору викладено графік щомісячних платежів за кредитним договором. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту. Вказаний кредитний договір та паспорт споживчого кредиту власноруч підписано [PERSON] . Судом також досліджено умови добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку № Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року, умовами якого, зокрема, визначено розмір страхового внеску за цим договором в розмір 7080,91 грн. Вказаний договір страхування [PERSON] також підписано власноруч. У відповідності до виписки по кредитному договору № Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року відображено рух коштів по вказаному договору, зокрема видачу 07 грудня 2018 року кредиту в розмірі 54287 грн. та часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно довідки-розрахунку АТ «Ідея Банк» станом на 16 листопада 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року становить 118924,67 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 50495,48 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 24255,80 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 44173,39 грн. Крім того, судом встановлено, що 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» (Фактор) укладено договір факторингу № 16/11-23 за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16/11-23 від 16 листопада 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло право грошової вимоги за договором № Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року на суму 118924,67 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 50495,48 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 24255,80 грн.; заборгованості за комісіями в розмірі 44173,39 грн. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявної у матеріалах справи платіжної інструкції № 608 від 17 листопада 2023 року, де призначенням платежу є фінансування відступлення прав вимоги, згідно договору факторингу № 16/11-23 від 16 листопада 2023 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором, який є предметом цього судового розгляду. Судом також встановлено, що 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» (Клієнт) та ТОВ «Санфорд Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу № 29/12-23 за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги за договором № Z62.21813.004630600 від 07 грудня 2018 року на суму 118924,67 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 50495,48 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 24255,80 грн.; заборгованості за комісіями в розмірі 44173,39 грн. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій № 13 від 29 грудня 2023 року, № 1 від 28 лютого 2024 року, № 3, 4, 5 від 29 лютого 2024 року, де призначенням платежу є оплата згідно договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором, який є предметом цього судового розгляду. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного кредитного договору належним чином не виконала, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості, має заборгованість в розмірі 77875,45 грн. із яких: 74751,28 грн. - сума боргу, 2644,94 грн. - інфляційні втрати, 478,23 грн. - 3% річних. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже,\~між АТ\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Однак, згідно підпункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, не виходячи за межі позовних вимог, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, інфляційними втратами та 3% річних, нарахованих у строк до 24 лютого 2022 року. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом, відсотками за користування кредитом, інфляційними втратами та 3% річних, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом, інфляційними втратами та 3% річних, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем також здійснено витрати з оплати послуг поштового зв`язку, пов`язаних з надсиланням відповідачу копії матеріалів позовної заяви, в розмірі 55 грн. Оскільки такі витрати пов`язані з вчиненням позивачем процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, такі витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується правилами ст. 137 ЦПК України і вважає, що розмір цих витрат належно доведений і обґрунтований, оскільки в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 1/04 від 01 січня 2024 року, реєстр боржників від 01 квітня 2025 року, акт приймання-передачі послуг правничої допомоги № 5 від 05 травня 2025 року, документи, що підтверджують надання професійної правової допомоги адвокатом, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат та недоведеність їх не співмірності, в зв`язку з чим не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає, що ця вимога позивача підлягає повному задоволенню у розмірі, що ним визначений і доведений, а саме - у розмірі 7200 грн. Крім цього, суд не убачає підстав для відхилення тих правових норм, на які представник позивача посилався в позовній заяві, оскільки всі вони визначені правильно і підлягають застосуванню до спірних правовідносин. З цих підстав,

Outcome: approved