Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1617. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з воєнними діями на території України 28 лютого 2022 року дружина із сином покинути територію України та отримали тимчасовий захист у Німеччині. Він був добровільно мобілізований та проходить військову слуху у ЗСУ. Через велику відстань та відсутність зустрічей, починаючи з кінця 2022 року стосунки в сім`ї почали погіршуватись, виникли непорозуміння, недомовки. Почуття любові поступово згасло. Спільне проживання, ведення господарства, обов`язки щодо спільного забезпечення позивача і відповідача фактично були припинені у 2022 році. У червні 2025 року вони з дружиною остаточно прийняли рішення щодо неможливості перебування у шлюбі. Відтак, шлюб не може бути відновлений, оскільки припинений остаточно. Заходів щодо примирення він не потребує. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2025 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою від 28 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, 03 жовтня 2025 року подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила розірвати шлюб. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1617, про що було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 18 вересня 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 22 жовтня 2020 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що через велику відстань та відсутність зустрічей, починаючи з кінця 2022 року стосунки в сім`ї почали погіршуватися, виникли непорозуміння. Спільне проживання, ведення господарства, обов`язки щодо спільного забезпечення позивача і відповідача фактично були припинені у 2022 році. У червні 2025 року вони з дружиною остаточно прийняли рішення щодо неможливості перебування у шлюбі. Відтак, шлюб не може бути відновлений, оскільки припинений остаточно. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved