Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач звернувся із цим позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути на його користь завдану внаслідок кримінального правопорушення шкоду у розмірі 400000,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, 21 травня 2019 року на підставі доручення прокурора у кримінальному провадженні, як заступник начальника слідчого відділу Рокитнівського ВП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, будучи у форменному одязі з розпізнавальними знаками встановленого зразка, прибув у складі міжвідомчої групи за місцем проведення обшуку [ADDRESS] . Виконавши вимоги КПК України, мав намір приступити до обшуку. Проте, володілець приміщення [PERSON] , ознайомлюючись із ухвалою слідчого судді, зателефонував місцевим жителям, яких закликав прибути до місця проведення обшуку. Копію ухвали отримувати відмовився, погрожував фізичною розправою, пошкодженням службового транспорту, чинив перешкоду в проведенні обшуку за висловив вимогу працівниками правоохоронних органів залишити прилеглу територію. В цей час почали прибувати місцеві жителі, зокрема [PERSON] та [PERSON] . Після того, як він ввімкнув відеокамеру та в присутності понятих зачитував ухвалу слідчого судді, до нього підійшов [PERSON] та почав закривати об`єктив камери рукою, вимагаючи припинити відеозйомку, після чого хапав за верхній одяг та штовхав, намагаючись відібрати відеокамеру. Потім взявши двома руками його праву руку, в якій знаходилась камера, намагався відібрати її. Одночасно, до нього підійшли [PERSON] та інші особи у кількості приблизно 5 осіб, які також шарпали за одяг, викручували руки з метою відібрати відеокамеру. Хтось із присутніх відібрав документи, що стосувалися обшуку. В подальшому [PERSON] заламав йому праву руку за спину, а [PERSON] наніс один удар кулаком в область щелепи справа та один удар кулаком правої руки в лоб. В цей час [PERSON] , застосовуючи до нього фізичну силу вирвав з руки відеокамеру. Своїми діями, що виразились у вчиненні групою осіб за попередньою змовою, опору працівникам правоохоронних органів під час виконання ними своїх службових обов`язків та умисному заподіянні групою осіб за попередньою змовою працівникам правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, [PERSON] та [PERSON] вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України. Відомості про цю подію були внесені до ЄРДР. В межах цього ж кримінального провадження позивач звернувся із цивільним позовом, проте, позов залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що згідно ухвали Рокитнівського районного суду обвинувачених звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Оскільки він рахує, що діями [PERSON] та [PERSON] йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 400000 грн., просить стягнути вказану суму з відповідачів. Ухвалою суду від 20.03.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Уточнив, що звернувся до суду із вимогою про стягнення на його користь моральної шкоди, хоча крім того, була завдана шкода і майну: були пошкоджені його особисті речі, одяг, крім того пошкоджено службову відеокамеру, відібрано картку з фіксацією обшуку. За минуванням значного часу, він не звертався за стягненням майнової шкоди, а просить стягнути моральну, яку він оцінює в 400000 грн., проте може зменшити до 350000 грн. Завдану шкоду оцінив виходячи з того, що це резонансна справа, він, будучи працівником поліції, виконуючи свої службові повноваження був змушений пережити вказані обставини, звертався до лікарні, де проходив обстеження (докази з собою не взяв, так як не стягує кошти, пов`язані з лікуванням), крім того, саме в такому розмірі визначив моральну шкоду, виходячи із судової практики розгляду справ цієї категорії. Оскільки йому загрожувала небезпека, йому заламали руки, нанесли удари в область голови, ці всі дії відбувалися в присутності великої кількості агресивно налаштованих людей. Він пережив стрес, після чого не зміг нормально виконувати свої службові обов`язки, хоча до цього, будучи заступником начальника СВ Рокитнівського ВП Сарненського РВП, розслідував тяжкі злочини на території району та був змушений згодом перевестися на іншу посаду, більш спокійну. Підтверджує, що його тримало четверо осіб, а відповідач [PERSON] наносив йому удари. \~\~\~\~Відповідач [PERSON] позов заперечив, посилаючи на те, що події відбували давно, і він мало що з того пам`ятає. Пояснив, що позивач також завдав йому моральної шкоди, проте з зустрічним позовом він не звертався. Винуватим себе не вважає. Пригадує, що подія відбувалась в нього удома, точніше в городі за адресою [ADDRESS] . Підтвердив, що був учасником кримінального провадження, яке закрилося у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у жодне з судових засідань не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що спірні відносини виникли із заподіяння шкоди, завданої неправомірною поведінкою відповідачів. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2024 року кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за № 12019180000000114 від 21.05.2019 про обвинувачення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 345 КК України закрито. Обвинувачених [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення моральної шкоди в розмірі 100000,00грн. залишено без розгляду. Надаючи пояснення, позивач зазначає, що з позовом звернувся лише до [PERSON] , [PERSON] , оскільки останній наносив йому удари в голову, а [PERSON] із застосуванням насильства, заламуючи йому руку за спину, маючи перевагу у кількості осіб, які його тримали, відібрав у нього відеокамеру. До інших осіб претензій не має. Обставини події та дії [PERSON] , [PERSON] та інших осіб, що полягали в опорі представникові влади, представникові правоохоронного органу, втручанні в діяльність працівника правоохоронного органу відбувалися за попередньою змовою групою осіб були встановлені ухвалою суду від 13 листопада 2024 року, яка набрала законної сили. Кримінальне провадження закрито у зв`язку з закінченням строків давності. Щодо закриття провадження обвинувачені не заперечували. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не є реабілітуючою (а.с.9-27). Позивач звернувся до суду, так як був безпосереднім учасником цих подій в силу свого службового становища - перебував на посаді заступника начальника слідчого відділу Рокитнівського ВП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, був потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Згідно витягу з наказу № 321 о/с від 27.12.2019 був переведений з посади заступника начальника слідчого відділення Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області на посаду старшого інспектора черговим сектору реагування патрульної поліції № 3 Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області на підставі рапорту ( а.с. 8). Згідно закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до ст. 18 Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліція відповідно\~до покладених\~на неї\~завдань,\~серед іншого,\~ здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності - п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону. Так,\~судом встановлено,\~що позивач,\~який працював\~у Рокитнівському відділенні поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебував у званні капітана поліції на посаді заступника начальника слідчого відділення Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Тобто, на момент вчинення відносно нього кримінально-протиправних дій виконував визначені законом службові повноваження та був поліцейським. Відповідачем [PERSON] не було спростовано вказаних обставин, як і не було спростовано, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення позивач зазнав моральних страждань. Його посилання на те, що він був молодим, ця подія була давно і він не пригадує її , що йому також було завдано моральної шкоди не заслуговує на увагу суду з огляду на досліджені матеріали справи та не спростовує сам факт завдання моральної шкоди. Відповідно до положень \~ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з вище наведено, сумнівів у тому, що подія дійсно мала місце у суду не виникало, не заперечувалася вказана обставина і відповідачем [PERSON] , останній підтвердив місце події, а також те, що був учасником кримінального провадження. Відповідачами не було спростовано доводів позивача та не надано доказів протилежного, не доведено про їхню невинуватість у заподіянні моральної шкоди позивачу, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог. Так, сам факт ударів в щелепу та лобну ділянку голови, як особливо-важливу ділянку тіла людини тягне за собою фізичний біль та страждання, які позивач переніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що підтверджує доводи позивача. Також суд вважає, що у позивача були всі підстави переживати за своє життя та здоров`я під час події, яка відбувалася серед агресивно налаштованих осіб, які мали переваги у кількості та які чинили перешкоди поліцейським під час виконання ними службових повноважень, втручалися у їх роботу. Суд також погоджується з тим, що будучи працівником поліції, обіймаючи посаду заступника начальника СВ Рокитнівського ВП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, виконуючи свої службові повноваження, позивач дійсно переніс приниження честі та гідності, як представник правоохоронного органу, що також тягне за собою певні моральні переживання чи страждання. Вказані обставини беззаперечно вплинули на його психо-емоційний стан, не могли не викликати негативні емоції та переживання, що є підставою для стягнення моральної шкоди. Однак, на переконання суду, глибину страждань, характер психоемоційних змін що є підставою для компенсації йому розміру шкоди у заявленому розмірі позивач не довів, оскільки оцінив її самостійно, виходячи із суб`єктивних міркувань. \~ \~ Отже, належних та допустимих доказів у підтвердження розміру моральної шкоди 400000 грн.( після уточнення -350000грн.), яку позивач міг зазнати у зв`язку із протиправними діями відносно позивач не надав. Тому суд дійшов до висновку про недоведеність розміру шкоди її у заявленому до стягнення розмірі, у зв`язку з чим вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Відтак, суд вважає за можливе стягнути з відповідача у відшкодування компенсації за моральну шкоду за встановлених обставин - 100000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів підлягає до стягнення на користь держави судовий збір.

Outcome: partial