Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вище\~вказаним позовом,\~в якому\~просить стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] борг\~за договором\~позики від\~12.03.2024р.\~у розмірі\~1\~430\~715\~ гривень,\~штраф за\~договором позики\~від 12.03.2024р.\~у розмірі\~14\~307,15\~гривень та\~судові витрати.\~ В\~обґрунтування позовних\~вимог зазначено,\~що "12"\~березня 2024\~року між\~ [PERSON] \~в якості\~Позикодавця та\~ [PERSON] \~в якості\~Позичальника було\~укладено договір\~позики.\~Відповідно до\~умов договору\~(пункт\~2.1),\~в день\~його підписання\~Відповідач отримав\~від Позивача\~грошові кошти\~в розмірі\~еквівалентному 34\~500\~доларів за\~офіційним курсом\~Національного Банку\~України станом\~на дату\~підписання,\~а саме\~1\~317\~900\~гривень.\~Відповідно до\~пункту 3.1\~Договору,\~граничний строк\~повернення позики\~ до\~12\~грудня 2024\~року.\~Станом на\~дату звернення\~до суду\~сума позики\~Відповідачем не\~повернута. 10 січня 2025 року Позивач пред`явив Відповідачеві усну вимогу, згідно договору позики від 12.03.2024 року та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, на що Відповідач ніяким чином не прореагував. До сьогоднішнього часу Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Отже, станом на день звернення до суду Відповідач має прострочене грошове зобов`язання в розмірі 1 430 715 грн., оскільки саме така сума є еквівалентом 34 500 доларів США за офіційним курсом НБУ станом 01.05.2025р. Крім того, відповідно до положень п. 4.1 Договору, при порушені Позичальником строків повернення позики, установлених договором, він повинен сплатити Позикодавцю штраф у розмірі 1 % від розміру неповернутої частини позики. Таким чином, додатково з Відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 14 307,15 гривень. На підставі викладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує факт укладання договору позики від 12.03.2024 року, визнає положення договору, які зобов`язували його повернути отриману позику у строк до 12.12.2024 року, однак цього не було зроблено. Також, відповідач зазначає, що виконати умови договору йому завадили обставин, що від нього не залежали, а саме 06.08.2024року в квартирі, де відповідач тимчасово мешкає у м. Києві органами Національної поліції України був проведений обшук, під час якого були вилучені, зокрема, кошти за договором позики від 12.03.2024 р., які відповідач зберігав у себе вдома та на які планував придбати нерухомість. Крім того, відповідач вказує, що мав намір повернути кошти з доходу від контракту, який з ним пообіцяли укласти замовники з Німеччини, проте, проведений обшук негативно вплинув на імідж та ділову репутацію відповідача та унеможливив співпрацю. Наразі відповідачем вживаються заходи для повернення коштів. Так, відповідач зауважує про відсутність умислу, направленого на невиконання зобов`язань, у зв`язку із чим просив відмовити в задоволенні позову. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому представник просить позовні вимоги задовольнити, вказує, що відзив не містить доводів та фактів, які можуть стати підставою для відмови у задоволенні у позову. Крім того, позивачу відомі вказані у відзиві обставини, у зв`язку із чим позов направлено до суду лише у другій половині 2025 року, а не відразу після спливу терміну виконання відповідачем своїх зобов`язань. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Плотнікова І.Ю. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та за відсутності позивача, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, до суду заяв не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявності заяви від представника позивача та представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті суд встановив наступне. Так,\~положеннями ст.\~1046\~ЦК України\~визначено,\~що \~за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з договору позики, укладеного 12.03.2024 року, [PERSON] позичив у [PERSON] 1 317\~900 (один мільйон триста сімнадцять тисяч дев`ятсот) гривень, що еквівалентно 34 500 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) доларів за офіційним курсом Національного Банку України станом на дату підписання, із строком виплати до 12 грудня 2024 року. Тож, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з 12.03.2024 року. На вимоги позивача до моменту звернення із даною позовною заявою до суду, тобто до 06.05.2025 року, й до теперішнього часу грошові кошти не повернуті відповідачем у строк, визначений у договорі позики від 12.03.2024 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що між позивачем та відповідачем вчинений правочин, згідно якого виникли правовідносини з 12.03.2024 року, пов`язані з укладенням договору позики, на підтвердження якого наданий договір позики, відповідно до якого позичальником підтверджено отримання від позикодавця грошової суми за вказаним договором та строк їх повернення позикодавцеві, а також, враховуючи, що грошові кошти не були повернуті у визначений в договорі позики строк, беручи до уваги, що відповідач не заперечує факт укладання договору позики від 12.03.2024 року та наявність зобов`язання повернути грошові кошти у строк до 12.12.2024 року, тому позовна вимога щодо стягнення боргу в розмірі 1430715,00 грн. підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Отже, підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання. Нормами ч. ч. 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Так, п. 4.1 Договору встановлено, що, при порушенні Позичальником строків повернення позики, установлених договором, він повинен сплатити Позикодавцю штраф у розмірі 1 % від розміру неповернутої частини позики. Враховуючи, що сума неповернутої позики становить 1430715, 00 грн, з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 14 307,15 гривень. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 09.07.2025 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Питання про стягнення судових витрат вирішити в порядку ст. 141ЦПК України.

Outcome: approved