Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

В липні 2025 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, посилаючись на те, що з 2004 року заявник проживала разом із [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник доглядала за нею, оскільки померла була визнана судом недієздатною. Починаючи з 2004 року вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, брали участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували належний стан домоволодіння, необхідний для проживання в ньому. Заявник своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала разом з померлою більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Проте, звернувшись до нотаріуса для прийняття спадщини, нотаріус поінформувала її, що необхідно звернутися в суд для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю більше п`яти років. Визнання вказаного юридичного факту необхідно їй для оформлення спадщини. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав і просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Новоселицької міської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій визнав заявлені вимоги та просив розглянути справу у його відсутності. Свідки [PERSON] , [PERSON] показали суду, що заявник постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] більше п`яти років до часу смерті останньої, доглядала за нею, були пов`язані спільним побутом. Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статей 1216, 1217\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Змістом положень статті 1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частиною першою статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання однією сім`ю із спадкодавцем, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Відповідно до п. 21 вказаної Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3\~СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. З постанови Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у аналогічній справі № 644/5818/19 (провадження № 61-8569св19) вбачається, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264\~ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла. З 2004 року до часу її смерті заявник постійно проживала однією сім`єю із спадкодавцем по [ADDRESS] , будучи пов`язаними спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, спільно харчувались та мали спільний бюджет. Заявник доглядала за [PERSON] , яка була недієздатною та заявник була опікуном. Вказане підтверджується показами свідків та зібраними по справі доказами. Матеріалами справи наявність спору, інших спадкоємців або будь-яких фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб не встановлено, так як, з витягу зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника, оскільки відповідно до інформаційної довідки нотаріуса останній відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] у зв`язку із не підтвердженням спадкових прав, а тому рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. За таких обставин, приймаючи до уваги, що зацікавлені особи заяву визнали, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим заяву слід задовольнити. На підставі ст.ст. 293, 294, 315 ЦПК України, суд

Outcome: approved