Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

29.08.2025 року представник ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" адвокат Ткаченко Ю.О. через систему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором кредиту, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 79459651 від 01.03.2024 в розмірі 10421,25 грн, з яких: 1358846,25 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1575,00 грн - сума заборгованості за процентами; крім того просили стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений вищезазначений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредитні кошти із зобов`язанням повернути їх зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Первісний кредитор відступив право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Фінпром Маркет". Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла вищевказана заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Сторони про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. В позовній заяві представник позивача просить суд розгляд справи проводити\~\~без участі позивача та представника позивача. Також представник позивача, адвокат Ткаченко\~Ю.О., через систему «Електронний суд» подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в позовному обсязі, просила розглядати справу в її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час, день та місце розгляду справи за адресою зареєстрованого місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Відповідачу запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача відповідач не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 44 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 01.03.2024 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем укладено договір позики № 79459651, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10500,00 грн., строк позики - 30 днів з процентною ставкою у розмірі 2,5% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальницком одноразового ідентифікатора (електронного підпису 85435, що був надісланий на вказану відповідачем електронну пошту) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, відповідача [PERSON] , з яким укладено договір позики № 79459651 від 01.03.2025 ідентифіковано ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ". Позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , дата транзакції 01.03.2024. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Враховуючи, що кредит видано на платіжну картку, а не на банківський рахунок позичальника, кредитодавцем здійснено перерахування коштів на картковий рахунок відповідача за посередництвом платіжної установи, так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий, то всі правовідносини між позивачальником, кредитором та банком-еквайром регулюються в тому числі і пунктом 159 розділу VІІІ Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, за яким всі документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів є належними та допустимими доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані позивачем документи підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру. Разом з тим, відповідач в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. 26.06.2025 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги, зокрема, за договором позики № 79459651 від 01.03.2024. Згідно розрахунку суми заборгованості, реєстру прав вимог №26/06/25-01 від 26.06.2025 року станом на дату укладання договору факторингу загальна сума заборгованості відповідача за договором позики № 79459651 від 01.03.2024 склала 10421,25 грн, з яких: 8846,25 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 1575,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно зі статями 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч.2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України\~"Про\~електронну комерцію"\~№ 675-VIII\~від 03\~вересня 2015\~року встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12\~вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріали справи свідчать про те, що електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення цих дій договір позики № 79459651 між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не був би укладений, що в свою чергу підтверджує укладання договору в електронній формі. Розрахунок заборгованості по договору позики у розмірі 10421,25 грн, наданий суду, відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Відповідно до ч.1 ст. 638 та ч.1 ст.640 ЦПК України та правової позиції Верховного Суду України по справі №6-63цс12 кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згод усіх істотних умов такого договору. У постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі №607/11746/17 (провадження №61-18730св20) за позовом про стягнення коштів зазначено, що з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. При цьому суд звертає увагу, що розмір тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому\~ст. 627 ЦК України. Крім того, проценти за користування позикою визначено відповідно до ст.\~1048 ЦК України. Тобто, кредитним договором встановлено розмір процентної ставки, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, з якими погодився відповідач, проставивши свій підпис при укладенні вищевказаного договору. Отже, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов договору позики та порушив умови договору щодо строків сплати позики, а тому відповідачу правомірно нарахована сума заборгованості за договором позики на загальну суму 10421,25 грн, з яких: 8846,25 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 1575,00 грн - заборгованість за відсотками. Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та статей 83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в сумі 10421,25 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вищезазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. За таких обставин, враховуючи умови договору позики, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Вирішуючи питання щодо витрат професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. надано: копію договору № 01-11/24 від 01.11.2024 про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О, витяг з Акту №16-П приймання-передачі правничої допомоги від 01.11.2024 за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 11.07.2025 року №579937082.1 на загальну суму 350000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги, отже позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, у розмірі 3500,00 грн\~

Outcome: approved