Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв В.В., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №804, вчинений 19 квітня 2021 року приватним нотаріусом Ричка Ю.О. Дніпровського міського нотаріального округу, відповідно до якого, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за Договором Іпотеки, посвідченим 1 листопада 2006 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І. за реєстровим №2454, який укладений між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра», найменування змінено на ПАТ «КБ «Надра » на виконання вимог Закону України « Про акціонерні товариства» в забезпечення за Кредитним Договором №31-02/10-2006 від 30 жовтня 2006 року та згідно виписки з рахунку боржника від 13.04.2021 року становить 765 301,08 гривень; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог законодавства України про нотаріат. Укладений кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а тому на підставі цього виносити виконавчий напис нотаріусом було незаконно, внаслідок чого такий не підлягає виконанню. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з цим жодної письмової вимоги боржнику (позивачу) ні стягувачем, ні приватним нотаріусом про усунення порушень не надсилалось, що свідчить про відсутність у даній справі безспірності заборгованості. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОФІНАНСГРУП» Скребець О.С. подав до суду заперечення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, за яким зазначає, що представником позивача адвокатом Нечаєвим В.В. у позовній заяві зазначено, що позивач поніс та планує понести витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. Заявлену суму представник відповідача заперечує і посилаючись на правові висновки Верховного Суду просить суд відмовити представнику позивача у відшкодуванні заявлених витрат на правничу допомогу. Відзив на позов відповідачем не подано. Сторони (їх представники) та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача Нечаєв В.В. подав до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про нотаріат». Суд встановив, що ЗО жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі Кредитор) та [PERSON] (далі Позичальник) було укладено Кредитний договір № 31-02/10-2006, відповідно до якого Позичальник отримав кредит у розмірі 16 000,00 доларів CLLIA, зі строком повернення до 29 жовтня 2026 року. Відповідно до умов цього договору, Позичальник зобов`язався сплачувати відсотки у розмірі 10% річних, щомісячну комісію у розмірі 0,35%, а також пеню у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. 01 листопада 2006 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору «Кредит на купівлю житла» № 31-02/10-2006, відповідно до якої: «...1) позичальник ( [PERSON] ) зобов`язаний здійснити зарахування на рахунок [NUMBER] , відкритий у Філії ВАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ суму заборгованості за договором в розмірі 138,02 доларів США, в такому разі клієнтам фізичним особам та фізичним особам-підприємцям пропонується відміна 50% нарахованих штрафі та пені за умови погашення простроченої кредитної заборгованості (по тілу кредиту, відсоткам, комісіям) та сплати решти 50%; 2) при умові своєчасного та у повному обсязі виконання Позичальником зобов`язання, вчиненого п.1 Додаткової угоди, Сторони дійшли домовленості про прощення неустойки (штраф, пеня) в розмірі 120, 49 доларів США, відповідно до умов Договору, розрахованої на день укладення цієї угоди...... 01 листопада 2006 року між ВАТ КБ «Надра» (далі - Іпотекодержатель), в особі начальника відділення №2 у м. Виноградів Філії ВАТ КБ «Надра» Ужгородського регіонального управління Федорка Степана Степановича, який діяв на підставі Статуту Банку, положення про філію, положення про відділення та довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. 09.07.2004 p., за реєстровим №2042, з одного боку, та громадянином України [PERSON] (далі - Іпотекодавець), з іншого боку, було укладено договір іпотеки, предметом якого є чотирикімнатна квартира, загальною площею 76,4 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS] . Договір іпотеки укладено з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №31-02/10-2006 від 30.10.2006 року, укладеним між ним та ВАТ КБ «Надра». Згідно з умовами зазначеного кредитного договору, Позичальник зобов`язався повернути кредит у сумі 16 000,00 доларів США до 29.10.2026 року, а також сплатити проценти у розмірі 10% річних, щомісячну комісію у розмірі 0,35% та пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов`язань. ПАТ КБ «Надра», на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 30 липня 2020 року, відступлено право вимоги за даним кредитом на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП». 19 квітня 2021 року приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , грошової суми у розмірі 765 301,08 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за договором іпотеки від 01.11.2006 року, що забезпечував виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі змістом виконавчого напису, підставою для звернення стягнення стало прострочення виконання кредитних зобов`язань у період з 01.05.2018 р. по 13.04.2021 р. Постановою приватного виконавця Роман P.M. від 05.07.2021 року ВП № 65976952 за вищевказаним виконавчим написом постановлено сягнути з позивача основну винагороду у сумі 396 110,57 гривень (триста дев`яносто шість тисяч сто десять гривень 57 копійок) основний борг, 279 559,25 гривень (двісті сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 25 копійок) - відсотки, 89 631,26 гривень (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот тридцять одна гривня 26 копійок) комісія. Кредитний договір не посвідчений нотаріально, а тому на його підставі не можна було виносити виконавчий напис нотаріуса. Нотаріус не має права вчиняти виконавчий напис на іпотечному договорі із вимогою "стягнути заборгованість", якщо мова йде про грошове зобов`язання, а не звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотечний договір є забезпечувальним, тобто сам по собі не містить грошового зобов`язання. Предмет іпотеки забезпечує виконання основного зобов`язання (наприклад, повернення кредиту). Відповідно до законодавства (ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій), на іпотечному договорі нотаріус може вчинити напис лише з метою звернення стягнення на предмет іпотеки. Формулювання в написі має звучати як: "звернути стягнення на предмет іпотеки", а не: "стягнути заборгованість". Таке формулювання допустиме тільки в тому випадку, коли напис вчинено на кредитному договорі, що є нотаріально посвідченим. Згідно з умовами договору іпотеки та кредитного договору, кінцевий строк повернення кредиту визначений як 29.10.2026 року. Таким чином, на дату вчинення виконавчого напису (19.04.2021 р.) строк виконання зобов`язання не настав. Сума заборгованості є спірною та не підтверджена належними доказами. Зміст виконавчого напису не містить посилання на безспірність заборгованості, яка є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису. Нотаріус не мав правових підстав вважати вимоги стягувача безспірними, оскільки на момент звернення з вимогою строк повернення кредиту ще не настав. Позивач довідався про існування виконавчого напису нотаріуса 21 травня 2025 року, коли адвокату позивача надійшов лист від приватного виконавця про наявність виконавчого провадження. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Діючими нормативними актами встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень вказаного Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» міститься перелік вимог до змісту виконавчого напису, не дотримання яких може також бути підставою для ініціювання його оскарження, зокрема, відповідно до вимог вказаної статті Закону України «Про нотаріат». У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У випадку недотримання нотаріусом вимог, щодо надання стягувачем документів на підставі яких можливе вчинення виконавчого напису та інших вимог закону щодо вчинення виконавчого напису, боржник може реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскаржений виконавчий лист не був скріплений печаткою, а міститься тільки підпис приватного нотаріуса, що свідчить про недотримання нотаріусом вимог для вчинення виконавчого напису. Крім того, укладений Кредитний договір нотаріально не посвідчений та відсутні докази безспірності заборгованості. Для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Разом з цим суд встановив, що жодної письмової вимоги боржнику (позивачу) ні стягувачем, ні приватним нотаріусом про усунення порушень не надсилалось, що свідчить про відсутність у даній справі безспірності заборгованості. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису договір №75482557 від 06.06.2021 року, графік розрахунків не є достовірними доказами на підтвердження безспірності заборгованості. Як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 09.06.2025 витребувано від нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни наступні документи: 1) заяву стягувача (ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») про вчинення виконавчого напису з усіма додатками; 2) копію договору іпотеки від 01.11.2006 року, на підставі якого вчинено виконавчий напис, із засвідченими додатками; 3) копію кредитного договору №31-02/10-2006 від 30.10.2006, яким забезпечувався договір іпотеки (який надавався нотаріусу); 4) копію договору про відступлення права вимоги, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора; 5) розрахунок заборгованості, наданий стягувачем, з розшифруванням суми до стягнення (основний борг, проценти, комісії, неустойка, штрафи тощо); 6) документи, які підтверджують настання строку виконання основного зобов`язання (довідки, витяги, повідомлення боржника, графіки платежів тощо); 7) будь-які первинні бухгалтерські документи, що були подані стягувачем і стали підставою для визначення суми боргу (квитанції, платіжні доручення, виписки з рахунків, меморіальні ордери, акти звірки, розписки тощо); 8) копії повідомлень, направлених боржнику відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій (вимога про усунення порушень, докази її направлення, докази спливу 30-денного строку до моменту вчинення напису); 9) будь-які інші документи, що були надані нотаріусу для підтвердження безспірності заборгованості та правомірності звернення стягнення. На виконання ухвали суду про витребування доказів приватний виконавець Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. надіслала до суду повідомлення, де зазначила, що на підставі Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, номенклатури справ №НВ-2011, номенклатури справ №НВ-2014, номенклатури справ номенклатури справ №НВ-2016. номенклатури справ №НВ-2017, номенклатури справ №НВ-2018, номенклатури справ №НВ-2019 номенклатури справ №НВ-2020, номенклатури справ №НВ-2021 відібрані до вилучення для знищення як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення, документи фонду \~ \~ \~ \~приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Ю.О. та акту від 09.01.2025 року №9 «про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду», зазначені копії виконавчого напису за реєстровим № 8047, вчиненого 19.04.2021 року та документи, на підставі яких він вчинений знищено шляхом спалення. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 та від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц з подібних правовідносин. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак, матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні оскаржуваного напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису Кредитний договір, графік розрахунків не є достовірними доказами на підтвердження безспірності заборгованості. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18- ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений в цій справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.04.2021 року на підставі Кредитного договору , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому подання стягувачем не нотаріально засвідченого договору є незаконним. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі, тому виконавчий напис за №804 від 19.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Ричка Ю.О. Дніпровського міського нотаріального округу, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1211,20 грн судового збору за звернення до суду з даним позовом та 605,60 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в загальному розмірі 1816,80 грн (1211,20+605,60) підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved