Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

25.06.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 86314,80 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (Позивач), як страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 816/22-Т/К/09 від 23.03.2022 р., набув права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, в порядку суброгації. 08.07.2022 року в м. Одеса сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Lexus GS 300» та автомобіля «TOYOTA COROLLA» під керуванням [PERSON] (Відповідач). Постановою суду від 11.08.2022 р. встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілю «Lexus GS 300» завдано матеріальної шкоди. Вартість відновлювального ремонту склала 17 158 грн. 88 коп. Згідно зі страховим актом та платіжним дорученням від 13.12.2022 р., Позивач виплатив страхувальнику ( [PERSON] ) страхове відшкодування в цьому розмірі. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь: 17 158 грн. 88 коп. відшкодування матеріальних збитків (страхового відшкодування). 3 028 грн. 00 коп. судового збору. 27.06.2025 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Договору страхування наземного транспорту № 816/22-Т/К/09 від 23.03.2022 р., укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , вбачається, що Позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати пошкодження автомобіля «Lexus GS 300» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП. Згідно з Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/9216/22 від 11.08.2022 р., вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 08.07.2022 року, сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «TOYOTA COROLLA» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] (Відповідачем), що підтверджує його вину у спричиненні збитків. На підставі Рахунку на оплату № СФА0002296 від 27.09.2022 р., наданого ТОВ «Мерідіан Плаза», та Страхового акту № 006.01010622-1, вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Lexus GS 300» склала 17 158 грн. 88 коп. Відповідно до платіжного доручення № 65624816 від 13.12.2022 р., вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 17 158 грн. 88 коп. на підставі умов Договору. Станом на дату ДТП, а саме 08.07.2022 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «TOYOTA COROLLA» д.н.з. [NUMBER] не була застрахована. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.03.2020 у справі № 331/6395/18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, судом встановлено факт виплати страхового відшкодування Позивачем та вину Відповідача у ДТП, що згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 108 ЗУ «Про страхування» є підставою для переходу права вимоги (суброгації) до страховика. Крім того, встановлено, що цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, що підтверджує право Позивача на пряме стягнення збитків. За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved