Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Которино в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , померлої [INFO] в с. Которини Жидачівського району Львівської області; встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11343 від 31.05.1997 року, зареєстрованого на ім`я « [PERSON] »; встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11402 від 31.05.1997 року, зареєстрованого на ім`я « [PERSON] ». визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,23 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11343 від 31.05.1997; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11402 від 31.05.1997 року. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер дідусь позивачки по батьковій лінії [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,23 умовних кадастрових гектари, належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11343 від 31.05.1997. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом була його дружина бабуся позивачки [PERSON] та син [PERSON] батько позивачки, однак останній спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів, а [INFO] помер. Натомість [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, бо вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла бабуся позивачки по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11402 від 31.05.1997. Також у склад спадщини, входило право на земельну вище частку (пай), що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] спадкоємців першої черги спадкування за законом не було. Батько позивачки і відповідно син покійної [PERSON] помер швидше, а саме [INFO] . Позивачка постійно проживала із бабусею на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 15.07.2025 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті своєї бабусі, однак нотаріус відмовив їй у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлій і є спадковим майном, а також через наявні розбіжності в документах, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем. Позивачка не може оформити своїх спадкових прав в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючих документів, а саме Сертифікатів на право на земельні частки (паї), через втрату таких, а також у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища власників Сертифікатів на право на земельну частку (пай). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивачки, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.37), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.42). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.36). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31). Ухвалою підготовчого засідання від 22.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.38). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 30.09.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію сторони відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 19.08.1964 серії [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 9.11.1988 (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у с. Которино Жидачівського району Львівської області (а.с.15). За змістом довідки Журавненської селищної ради №1548/01-3/02-26/вих-25 від 11.07.2025 [PERSON] постійно був зареєстрований та проживав в с.Которини Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту від імені [PERSON] не посвідчувалось. На момент смерті [PERSON] разом з ним постійно проживала його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном в піврічний термін після його смерті (а.с.16). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81746032 від 03.07.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.17). Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.06.2025 встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 0,23 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №11343 зареєстрований 31.05.1997 за №669. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 року №332 (а.с.18). [PERSON] помер [INFO] у селищі Журавно Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 23.04.2009 (а.с.20). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81746062 від 03.07.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.21). [PERSON] померла [INFO] у с. Которини Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 06.02.2010 (а.с.22). За змістом довідки Журавненської селищної ради №1549/01-3/02-26/вих-25 від 11.07.2025 [PERSON] постійно була зареєстрована в селі Которини Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту від імені [PERSON] не посвідчувалось. На момент смерті [PERSON] разом з нею постійно проживала її онука [PERSON] та невістка [PERSON] (а.с.23). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81746102 від 03.07.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.24). Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.07.2025 встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,27 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №11402 зареєстрований 31.05.1997 за №728. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 року №332 (а.с.25). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 15.07.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні частки (паї), які належали померлій і є спадковим майном, а також наявності розбіжностей в документах, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.27). Згідно з довідками Журавненської селищної ради №1937/01-3/02-26/вих.-25 від 09.09.2025 [PERSON] , який помер [INFO] в с. Которини Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на якого зареєстровано Сертифікат серії ЛВ №11343 від 31.05.1997, одна і таж особа. [PERSON] , яка померла [INFO] в с Которини Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на яку зареєстровано Сертифікат серії ЛВ №11402 від 31.05.1997, одна і таж особа (а.с.43, 44). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних зв`язків між бабою (спадкодавцем) та онукою (спадкоємцем), а також неоднаковим записом прізвища власників спадкового майна у правовстановлюючих документах та документах, які посвідчують їхню особу, що ставить під сумнів належність їм цих правовстановлюючих документів та, у своїй сукупності, унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини після смерті баби у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з приписами пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина 1 статті 1266 ЦК України). Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258, 1296 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, черговість спадкування за законом та право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] в с.Которино Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на якого зареєстровано Сертифікат серії ЛВ №11343 від 31.05.1997, одна і та ж особа. Також, [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Которини Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на яку зареєстровано Сертифікат серії ЛВ №11402 від 31.05.1997, також одна і та ж особа. Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, довідками Журавненської селищної ради від 09.09.2025, які, окрім іншого, свідчать про наявність родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є онукою [PERSON] . Безпосередньо досліджені судом докази узгоджуються між собою та доповнюють один одного, містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Ці докази є достатніми для встановлення зазначених стороною позивача юридичних фактів. Суд зазначає, що встановлення вказаних у позові фактів породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті баби. Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах на території Монастирецької сільської ради, яке належало їй на підставі Сертифіката серії ЛВ №11402, зареєстрованого 31.05.1997 за №728, а також право на земельну частку (пай) розміром 0,23 в умовних кадастрових гектарах на території Монастирецької сільської ради, яке вона успадкував після смерті свого чоловіка [PERSON] , якому, у свою чергу, це право належало відповідно до Сертифіката серії ЛВ №11343, зареєстрованого 31.05.1997 за №669, виданих на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332. За життя [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила. Батько позивача і, відповідно, син спадкодавця [PERSON] помер швидше, а саме [INFO] . Після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті, зокрема і право на згадані земельні частки (паї). З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, так як її батько як син спадкодавця помер швидше, і в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавцем і не заявляла про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину або претендували на неї з встановлених законом підстав, матеріали справи не містять. За наведених обставин, суд доходить переконання, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначені земельні частки (паї) на території Монастирецької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право позивача не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1266, 1268, 1296 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved