Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У серпні 2025 року від представника ТОВ «Фінпром Маркет» до суду надійшов вищевказаний позов, в якому він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за договором позики № 75239523 в розмірі 11 721,20 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 24.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75239523, відповідно до якого відповідачу надано кошти в розмірі 4 000 грн. Позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. В подальшому між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а також між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договори факторингу, за якими останньому за плату передано право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 09.10.2025. 03.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. 09.10.2025 відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову, просить здійснювати розгляд справи без його участі та зменшити розмір судового збору на 50%, заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 24.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75239523, відповідно до п. 2 якого відповідач отримав кредит в сумі 4 000 грн на 30 днів з кінцевим терміном повернення 27.07.2021 з процентною ставкою 1,99% на день (базова процентна ставка/фіксована), орієнтована загальна вартість позики 6 388 грн за умови дотримання строку повернення коштів. Згідно з довідкою № КД-000038011/ТНПП від 15.07.2025, ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 24.06.2021, сума 4 000 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] . Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. В матеріалах справи міститсья платіжна інструкція № 87842f34-807f-4978-9d30-7b38c6f41d76 від 24.06.2021, відповідно до якої ТОВ «ФК Фінекспрес» 24.06.2021 перерахувало 4 000 грн на картку № [NUMBER] . 21.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2112 (з урахуванням додатків та актів приймання-передачі реєстру боржників), за яким останньому за плату передано право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за договором позики № 75239523. Від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 (з урахуванням додатків та актів приймання-передачі реєстру боржників) перейшло право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за договором позики № 75239523. В матеріалах справи також містяться Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Правила надання грошових коштів у позику, довідка про ідентифікацію клієнта, розрахунок заборгованості за кредитним договором. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами договору позики було досягнуто згоди щодо істотних умов такого договору, при цьому взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позичальник виконав, надавши відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що\~ відповідач має заборгованість за договором позики № 75239523 від 24.06.2021 в розмірі 11 721,20 грн, в тому числі: 4 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 721,20 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Щодо відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копії документів: договір про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладений між клієнтом ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 - витяг з акту № 14-П від 19.05.2025; платіжна інструкція № 579934713.1 від 19.05.2025 на суму 399 000 грн. В матеріалах справи також міститься ордер серії АХ № 1149961 від 01.11.2024 про надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» за договором № 01-11/24 від 01.11.2024. З наданих документів вбачається, що позивачем в межах розгляду даної справи понесено витрати на послуги правничої допомоги адвоката Ткаченко Ю.О. в розмірі 3 500 грн, в тому числі за вивчення документів клієнта та складення позовної заяви. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (ст. 137 ЦПК України). Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами ЦК України, постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, а тому суд вважає, що вивчення матеріалів справи та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвокатського бюро дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на заперечення відповідача щодо стягнення з нього судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на суму 2 500 грн, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг наданої адвокатом правової допомоги та витрачений ним час по даній справі, процесуальну поведінку відповідача, який до початку розгляду справи по суті визнав позов, а також кількість подібних позовів в провадженні суду. На переконання суду вказана сума є доцільною та справедливою в межах цієї справи. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України за клопотанням відповідача про визнання позову та зменшення судових витрат суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, поданою через систему «Електронний суд» (сплачено 2 422,40 грн), тобто в розмірі 1 211,20 грн, іншу частину сплаченого судового збору слід повернути позивачу з бюджету.

Outcome: approved