Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

16.06.2025 року заявниця звернулася до подання позовної заяви до суду із заявою, в якій просила зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем №3394 від 14.01.2022 року, посилаючись на норми п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України та той факт, що приватний нотаріус своєю постановою від 19.05.2025 року про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження [NUMBER] порушив вимоги п.9 ч.1 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки арештував кошти, які передбачені як державна допомога на дітей одиноким матерям, про що суду окремо 16.06.2025 року було надано довідку від управління соціального захисту населення Златопільської міської ради Харківської області від 13.06.2025 року №1438. Ухвалою суду від 18.06.2025 року вказану заяву було задоволено та зупинено до 11 липня 2025 року виконання в межах виконавчого провадження [NUMBER] з деталізацією підстав для такого зупинення та відповідного строку, порядку опрацювання матеріалів справи та з виключенням з числа учасників провадження за заявою про забезпечення позову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича як такого, що не має відповідного статусу на час звернення позивачки до суду, визначено процесуальний строк для подання позовної заяви позивачки (а.с.17-18). 26.06.2025 року на адресу надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3394 від 14.01.2022 року, вчиненим колишнім приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем через порушення порядку його вчинення щодо наявності під час його вчинення безспірної заборгованості у позивача та відповідності документу, на підставі якого він був вчинений, вимогам закону щодо документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Одночасно просила вирішити питання судових витрат та витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича копію виконавчого напису, оскільки він на запит представника позивачки вказаний документ для дослідження не надав, а він потрібен для розгляду справи по суті. Підставою звернення позивачки до Златопільського міськрайонного суду Харківської області було вказано місце реєстрації позивачки у м. Златопіль Лозівського району Харківської області, що відповідає вимогам ч.12 ст.28 ЦПК України. Підставою позовних вимог [PERSON] зазначила порушення порядку вчинення виконавчого напису щодо наявності під час його вчинення безспірної заборгованості у позивача та відповідності документу, на підставі якого він був вчинений, вимогам закону щодо документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а також відсутність повідомлення позивача про сам факт постановлення виконавчого напису. Разом із позовною заявою заявила клопотання про витребування доказів в частині витребування у третьої особи оригіналу виконавчого напису №3394 від 14.01.2022 року (а.с.53). Ухвалою судді від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову, виключено з числа учасників приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича як особу, яка не є приватним нотаріусом на час подання позовної заяви, задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, повідомлено Міністерство юстиції та асоціацію приватних виконавців про те, що третя особа не виконала ухвалу суду про забезпечення позову від 18.06.2025 року з метою застосування до неї відповідних заходів з метою виконання вказаної ухвали, продовжено дію ухвали про забезпечення позову до ухвалення остаточного судового рішення у справі або ї скасування у визначеному законом порядку (а.с.60). Позивачка вказану ухвалу отримала засобами поштового зв`язку у порядку п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.64), а відповідач та третя особа засобами електронного суду (а.с.62-63). 11.07.2025 року на адресу суду засобами електронного документообігу від третьої особи надійшла заява про те, що він не може виконати вимогу ухвали суду про відкриття провадження в частині надання оригіналу виконавчого напису №3394 від 14.01.2022 року, оскільки він у нього в матеріалах виконавчого провадження, яке він отримав від приватного виконавця Попляк В.В., відсутній (а.с.65-66). Таким чином, судом встановлюється, що ухвала суду про відкриття провадження від 30.06.2025 року в частині витребування доказів не може бути виконана фізично, у зв`язку з чим вона вважається такою, що втратила чинність. 12.08.2025 року на адресу суду засобами електронного документообігу від Міністерства юстиції України надійшла заява, в якій вказаний орган державної влади в особі директора департаменту державної виконавчої служби повідомив суд, що ухвала про відкриття провадження від 30.06.2025 року була опрацьована та виявлено, що ухвала про забезпечення позову була виконана третьою особою 09.07.2025 року без вказівки причин виконання саме в цей день, а окрім цього зазначено, що відносно третьої особи станом на час підготовки відповіді вирішується питання про зупинення діяльності строком на один місяць на підставі п.п.4 п.6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» за порушення під час здійснення виконавчого провадження [NUMBER] (а.с.67-68). Інші заяви, клопотання від учасників справи не надходили та судом інші процесуальні дії не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву, а третя особа письмових пояснень. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 14.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 3394, яким з позивача було стягнуто на користь відповідача заборгованість у сумі 3152,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком Володимиром Володимировичем було відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі постанови від 25.01.2022 року (а.с.6). В подальшому вказане виконавче провадження було передано третій особі на підставі рішення ПВ виконавчого округу Петренко Дмитром Олександровичем від 09.12.2024 року (а.с.7) та прийнято третьою особою на підставі постанови від 19.05.2025 року (а.с.8). В цей же день третя особа у справі винесла постанову про арешт коштів відповідачки (а.с.9), що в подальшому стало підставою для стягнення коштів з рахунку позивачки банківською установою, яка емітувала її картку. Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87-88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису тобто 31.10.2020 року), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено «Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22.02.2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович: - без оригіналу нотаріально посвідченого договору; - без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивачки за кредитним договором, протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та наявності підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання судових витрат у справі, на підставі ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді як сплаченого судового збору за подання самої позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., так і судового збору у розмірі 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, а також понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1200,00 грн., що підтверджується договором із адвокатом Бойко Оленою Володимирівною від 19.06.2025 року та актом при прийомі-передачі вказаних послуг від 23.06.2025 року, які підтверджують факт отримання вказаних послуг від уповноваженого суб`єкта для їх надання. Їх вартість відповідає фактично здійсненим послугам з боку адвоката та є релевантною до даної категорії справ з урахуванням подання заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved