Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Виконавчий комітет Кропивницької міської ради, звернувся до суду з позовом про відібрання дитини від батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та передання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. В обгрунтування позову зазначено, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради». Дитина доставлена до закладу працівниками Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, як бездоглядна. За час перебування [PERSON] в Центрі батьки дитиною не цікавились, її не відвідували, письмових запитів на адресу закладу не надсилали. Батьки дитини не виконують батьківські обов`язки щодо догляду за станом здоров`я дитини. Мати\~ [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, поводить себе агресивно, неналежним чином доглядає за дитиною [PERSON] . Працівниками управління неодноразово проводились профілактичні бесіди з [PERSON] , під час яких роз`яснювались її батьківські права, обов`язки та відповідальність, передбачена за ухилення від їх виконання. Однак, позитивні зміни у виконанні матір`ю батьківських обов`язків відсутні. Батько дитини, [PERSON] проживає в селі Безводня, в будинку умови для проживання вкрай незадовільні, мешканці будинку зловживають алкогольними напоями. Зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування відповідачами батьківськими обов`язками, вказують на злісність їх невиконання, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.\~\~\~\~ Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 березня 2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.26). Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 46). Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання, повідомлені належним чином (а.с. 55, 56), про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Кіровоградської обласної ради» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв не подавав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним представниками управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради та Кропивницького міського центру соціальних служб від 02.02.2024 року, проведено обстеження умов проживання в [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] , дитина спить з матір`ю, в наявності одяг, взуття відповідно до віку та сезону (а.с. 11). Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» № 745 від 19.04.2024 року, в закладі є двоє дітей задекларованих на медичне обслуговування в АЗПСМ № 4: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . Дітей виховує мати [PERSON] , 1990 року народження, не працює. Мати не з`являється на профілактичні огляди з дітьми та не проводить їм профілактичних щеплень. На телефонні дзвінки не відповідає та при відвідуванні вдома двері не відкриває. Зі слів сусідів родина проживає родина проживає в незадовільних матеріально побутових умовах, матір неодноразово бачили в нетверезому стані,та з проханнями дати хліба дітям, бо вдома немає що їсти. Така ситуація загрожує життю дітей і може призвести до тяжких наслідків (а.с. 7). Згідно листа Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради № 0Н3/254/2 від 07.10.2024 року з 04 жовтня 2024 року в закладі перебуває малолітня [PERSON] , 2020 року народження, поміщена за постановою СЮП ВП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. 04.10.2024 року о 19-15 год до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від аноніма про те, що у дворі будинку [ADDRESS] , перебуває малолітня особа [PERSON] , 2020 року народження, без супроводу дорослих. По приїзду працівників поліції встановлено матір - [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , при спробі зв`язатись її телефон був вимкнений з мережі, двері помешкання ніхто не відчинив (а.с. 8).\~\~ Згідно з актом № 150 обстеження умов проживання від 04.11.2024 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , з батьками. Останній знаходиться на службі в Збройних Силах України, його батьки іноді зловживають спиртними напоями. Умови для проживання дитини не створені зовсім, будинок для малої дитини є небезпечним, антисанітарія, поламані меблі (а.с. 12). Відповідно до листа Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 08.11.2024 року № 25995/111-24, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . В ході опитування сусідів за вищевказаною адресою, останні повідомили, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде себе зухвало, агресивно, неналежним чином доглядає за малолітньою [PERSON] , [INFO] , ніколи не відчиняє двері за вищевказаною адресою, не реагує на будь-які зауваження та повідомлення. Інших характеризуючи даних встановити не вдалося за можливе (а.с. 10). Згідно повідомлення Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради № 0Н3/294/2 від 12.11.2024 року за час перебування в закладі малолітньої [PERSON] , 2020 року, а саме з 04 жовтня 2024 року по теперішній час, батьки [PERSON] та [PERSON] , дитиною не цікавились, не відвідували, письмових запиті на адресу закладу не надсилали (а.с. 9). Згідно з висновком затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 11 лютого 2025 року № 134, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав (а.с.14-16). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (стаття 164 Сімейного кодексу України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Право на звернення до суду з позовом про відібрання дітей, крім інших осіб, має орган опіки та піклування (стаття 165 Сімейного кодексу України). Звертаючись до суду з даним позовом, якому передувала виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, позивачем були вжиті усі можливі заходи з метою захисту інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування, повернення в сім`ю. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов`язки. Згідно частини першої статті 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Таким чином, відібрання дитини може бути як наслідком задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, так і самостійною формою захисту прав дитини, без розривання правового зв`язку між дитиною та батьками. Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. За змістом зазначеної норми, суд при вирішенні будь-яких спірних питань, пов`язаних із сімейним життям людини, зобов`язаний дотримуватись справедливого балансу між інтересами кожної окремої особи та інтересами суспільства. Суд дійшов переконання, що встановленими в судовому засіданні фактами доведено наявність підстав вважати, що залишення дитини у відповідачів є небезпечним для її здоров`я і морального виховання. Отже існує об`єктивна необхідність відібрання дитини від матері та батька. Збереження правового зв`язку між відповідачами як матір`ю, батька та дитиною, є необхідним для захисту прав та інтересів дітей. Крім того, це може сприяти позитивному впливу на поведінку відповідачів, з метою зміни її ставлення до виконання батьківських обов`язків та взаємодії з соціальними службами. Частиною третьою статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у випадку, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей. Таким чином, у випадку свідомого ставлення [PERSON] та [PERSON] до створення нормальних умов проживання та виховання дитини, такий захід державного примусу, як відібрання дитини, може бути тимчасовим. Однак, враховуючи те, що наразі відповідачі нехтують своїми батьківськими обов`язками, їх поведінка наразі становить загрозу для життя та здоров`я дитини, суд дійшов висновку, що найкращим інтересам дитини є відібрання її від батьків, без позбавлення останніх батьківських прав, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, суд вважає, що і вимога позивача про стягнення із відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованою, законною, та такою, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved