Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом 25 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу розглянуто 29 вересня 2025 року з участю сторін. Згідно з абзацом 2 частини першої статті 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК) судове рішення проголошено 03 жовтня 2025 року. \~ \~ \~ \~2.Стислий виклад позиції позивача. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 01 листопада 2003 року по 04 липня 2017 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За час шлюбу, 09 листопада 2007 року, було придбано житловий будинок. Договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача. Враховуючи наведене, позивач просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на частину цього майна. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] будь-яких письмових заяв по суті справи не подав. У судовому засіданні відповідач не заперечив, що спірний житловий будинок набутий у шлюбі. Між тим, [PERSON] вказав, що ремонтував його власноруч за власні кошти. Крім цього, фінансову допомогу надавала його родина. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони у судовому засіданні не заперечили про перейменування [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01 листопада 2003 року по 04 липня 2017 року. Вказану обставину стверджено рішенням Любешівського районного суду від 04 липня 2017 року у справі № 162/521/17 (а.с. 5). Згідно з договором купівлі-продажу від 09 листопада 2007 року, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно спірний житловий будинок зареєстрований на [PERSON] . Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу (а.с. 7). 5. Норми права, які врахував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Відповідно до статті 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно положеннями частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами статті\~60\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК)\~встановлені загальні\~принципи нормативно-правового\~регулювання відносин\~подружжя щодо\~належного їм\~майна.\~Майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 69, частиною першою статті 70 СК визначено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя . Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Постановою Верховного Суду України від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 визначено, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами виникло у [PERSON] у період шлюбу з [PERSON] . Між тим, відповідач не надав доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте у шлюбі. Відтак суд дійшов висновку про те, що спірний житловий будинок\~з господарськими\~будівлями і\~спорудамиє спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин вимоги позивача про визнання спірного будинку з господарськими будівлями і спорудами об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями і спорудами є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач сплатила 1311,00 гривень судового збору при поданні позову. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. У зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача. 7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: approved