Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач ТОВ «Кошельок» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 22.12.2021 року між [PERSON] [INFO] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» було укладено Договір № 3315717558-555969 від 22.12.2021 року про надання коштів у позику, в\~тому числі\~і на\~умовах фінансового\~кредиту (далі\~договір),\~на умовах строковості, зворотності, платності, за якими відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок ». Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором, не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у Відповідача за Договором № 3315717558-555969 від 22.12.2021 року, утворилась заборгованість. Відповідно до умов кредитного Договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 10 000,00 грн. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту): початковий строк кредитування, становить 26 днів, (п. 2.1. договору, p. 3., p. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); відсоткова ставка, становить 1,65% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 26 днів, становить 14 290,00 грн. (10 000,00 грн. тіло кредиту + 4 290,00 грн., відсотки за користування позикою за перші 26 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків). Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] . [PERSON] підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів (розділ 7 Паспорту кредиту). Пунктом 3.6. Кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має своїм наслідком продовження строку користування кредитом на умовах, визначених п. 3.7. та п. 3.8. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. Кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 17.01.2022 року до 16.04.2022 року, ставкою 2,2 % на добу. Таким чином, станом на момент подання позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (10 000,00 грн. кредиту + 4 290,00 грн. - відсотки за початковий строк користування позикою + 19800,00 грн. - відсотки за продовжений строк користування позикою) 34 090,00 грн. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» ЄДРПОУ: 40842831, заборгованість за кредитним договором № 3315717558-555969 від 22.12.2021 в розмірі 34 090,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Вижницького районного суду Чернівецької області. Ухвалою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Кіцманського районного суду Чернівецької області. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Чернівці. Ухвалою Шевченківського районного суду від 29 квітня 2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував\~факт отримання\~кредитних коштівза договором № 3315717558-555969 від 22.12.2021 року, позовні вимоги визнав частково, щодо повернення тіла кредиту та відсотків за початковий строк користування позикою, в іншій частині позову просив відмовити за безпідставністю. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 22.12.2021 року між [PERSON] , [INFO] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» було укладено договір № 3315717558-555969 від 22.12.2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Договір), на умовах строковості, зворотності, платності, за якими відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі ( а.с.9-15). Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів (надалі Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. За нормами ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створено згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змістом. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волі сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно умов Кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» зобов`язалось надати [PERSON] кредит у сумі 10 000 гривень ( п.1.1 договору), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування які становлять 4455 грн., які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом ( п.1.3.2 договору), стандартна процентна ставка становить 2.20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом ( п.1.3.3 договору), дисконтна процентна ставка становить 0.01% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду ( п.1.3.3.1 договору), кредит надається строком на 26 діб ( далі «Лояльний період») початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця ( п.2.1 договору). Відповідно до п. 2.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 2.1 договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Відповідно до п. 3.6. Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду (п.3.7 договору). З наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 процента річних, що становить 2,2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п. 3.8 договору). Зі змісту паспорта споживчого кредиту до кредитного договору вбачається, що сума кредиту становить 10 000 грн. 00 коп., строк кредитування: 26 днів, мета отримання: на споживчі цілі, дисконтна процентна ставка в день - 0,99%, річна дисконтна відсоткова ставка 361,35%, процентна ставка в день 2/2%, річна відсоткова ставка - 803%, тип процентної ставки: фіксована. Загальні витрати за кредитом - 4291 грн.00 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 14291 грн.00 коп. (а.с. 8-9). Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти в сумі 10 000 гривень на банківську картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується відомостями АТ\~КБ «ПриватБанк»\~від 09.09.2025\~(а.с. 104-105 ). З розрахунку заборгованості за кредитним договором, вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає - 34 090 грн. 00 коп. , з яких 10 000,00 грн. тіло кредиту + 4 290,00 грн. - відсотки за початковий строк користування позикою + 19800,00 грн. - відсотки за продовжений строк користування позикою (а.с. 16-17). Як зазначає позивач, сума відсотків, 19800,00\~грн. нарахована на підставі п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 17.01.2022 року до 16.04.2022 року, за ставкою 2,2 % на добу. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж року та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт укладення кредитного договору та отримання від ТОВ "Кошельок" грошових коштів в сумі 10000 грн. відповідач не оспорює. Докази повернення відповідачем позики в сумі 10000 грн. в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. У постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Як вбачається з Кредитного договору №3315717558-555969 від 22.12.2021 року, сторони погодили, що кредитні кошти надаються [PERSON] в сумі 10000 грн. на строк 26 днів до 16.01.2021 зі сплатою процентів за надання кредиту в сумі 4455 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) становить 14291 грн.00 коп. Вказане підтверджується паспортом кредиту та графіком платежів, які є додатками до Договору. Відповідно до п. 3.7. Договору передбачено, що зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду. Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктом 2.1 цього Кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом протягом 26 днів. Право кредитодавця нараховувати передбачені Договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Також у відповідності до п. 2.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 2.1. Договору строк Лояльного періоду може бути продовжений позичальником шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Проте, позивачем не надано доказів продовження позичальником Лояльного періоду та сплати позичальником нарахованих відсотків. Отже, за умовами Кредитного договору сторони погодили строк його дії до 16.01.2022, а тому починаючи із зазначеної дати, ТОВ «Кошельок» не мало права нараховувати проценти за користування кредитом у визначеному Договором розмірі. Згідно з викладеним Великою Палатою Верховного Суду правовим висновком у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 05.04.2023, сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Відтак, для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Крім того, зазначення в кредитному договорі двох різних строків кредитування та процентних ставок призвело до неясності такої умови договору, як строк кредитування, що в даному випадку слід тлумачити проти того, хто їх написав (Contra proferentem), а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору. Згідно із ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність\~\~ обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК). Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позичальником дій, які б підтверджували його свідомий намір пролонгації зобов`язання за договором про споживчий кредит, позивачем не надано. Отже як убачається з наданих доказів, позичальник має сплачувати кредитодавцю визначені у Договорі відсотки за користування кредитом, відповідно до умов укладеного Кредитного договору з урахуванням визначеного строку дії кредитування. Суд дійшов висновку, що сторони спірного договору позики погодили строк кредитування 26 днів. Отже, проценти за користування позикою можуть бути нараховані лише в межах погодженого сторонами строку кредитування (26 днів), тобто строку, на який були надані кошти. Розмір заборгованості відповідача за процентами, нарахованими за 26 днів за ставкою 1,65 %, становить 4290 грн.00 коп. (10000 грн. х 1,65 % х 26 днів). Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 3315717558-555969 від 22.12.2021 року в сумі 14290 грн. 00 коп., яка складається із тіла позики в сумі 10000 грн. та заборгованості за процентами в межах строку позики в сумі 4290,00 грн., оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, нарахованими поза межами строку позики, належить відмовити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1015,22 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 14290 грн. х 100/ 34090 грн. = 41,91% х 2422,40 грн. = 1015,22 грн.). На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial