Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач звернуся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якому прохав стягнути з відповідача заборгованість за договором № 3950327 від 01.11.2021 року у розмірі 18570,00 грн, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обгрунтування позову вказав,що 01.11.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір відповідно до якого позивач надав кредит в сумі 3000, 00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти і комісію за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 26.01.2022 року уклали договір факторингу № 26/01-2022-83 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 10.01.2023 року уклали договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором від №3950327 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». Відповідач не виконав умови кредитного договору в зв`язку з чим загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3950327 від 01.11.2021 р. становить 18570,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14700,00 грн., заборгованість за комісіями 870,00 грн. \~Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 05.05.2025 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви висловила прохання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи просила проводити за відсутності представника позивача, проти винесення заочного розгляду справи не заперечувала. 07.10.2025 року направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно із\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] 01.11.2021 року уклали договір споживчого кредиту № 3950327 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн, кредит надавався строком на 15 днів до 16.11.2021 р., мета отримання задоволення потреб позичальника не пов`язана з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання переказ на картковий рахунок, проценти за користування кредитом 3,00 % за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п.1.3 договору. Також до договору надано паспорт споживчого кредиту №3950327, анкета заява на кредит №3950327, правила надання фінансових кредитів. Відповідно до довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №3950327 від 01.11.2021 р. ідентифікований ТзОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у форі одноразового ідентифікатора)- U93752, дата відправки ідентифікатора 01.11.2021 р., номер телефону на який було відправлено ідентифікатор 80995651000. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору, що підтверджується квитанцією LIQAY. \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 26.01.2022 року уклали договір факторингу № 26-01/2022-83 відповідно умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту № 3950327 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 10.01.2023 року уклали договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 відповідно умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №3950327 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». Відповідач не виконав умови кредитного договору - не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №3950327 від 01.11.2021 р. станом 09.04.2025 р. загальний розмір заборгованості становить 18570,00 грн. з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 14700,00 грн. - сума заборгованості за процентам, заборгованість за комісією 870,00 грн. Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1, ч.3\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1\~ст. 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст. 612 ЦК України)ю Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1статті 639\~ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з частиною 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього\~Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3950327 від 01.11.2021 року підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд зазначає наступне судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3ст. 133 ЦПК України). Частинами 1, 2 ст.\~134\~ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Разом з тим, частиною 8ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, позивачем надано договір про надання правової допомоги №01-07/2024, заявку на надання юридичної допомоги №423 від 01.03.2025 року, Витяг з Акту №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, тарифи на послуги. При\~цьому, позивачем до\~позовної\~заяви не\~долучено документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Виходячи з положень ст.. 137 ЦПК України та не надання стороною позивача доказів, які підтверджують здійснення витрат на правову допомогу в розмірі 9000, 00 грн., суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення витрат з відповідача на користь позивача. Також, враховуючи положень\~ст. 141 ЦПК України, суд вирішує стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved