Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Фарм Кепітал» (далі-відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання договору оренди землі № 9/7/19 від 02.01.2019, укладеного між відповідачем та [PERSON] кадастровий номер 3222086800:02:001:0001, площею 4,1739 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпилівської сільської ради, Іванківського району, Київської області. В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 3222086800:02:001:0001, яка розташована: Шпилівська сільська рада Іванківського району Київської області, загальною площею 4, 1739 га, належить їй. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 3222086800:01:012:0033, яка розташована: Шпилівська сільська рада Іванківського району Київської області, загальною площею 0, 6637 га, належить позивачці. Вказані вище земельні ділянки належали [PERSON] , яка померла [INFO] . 02.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал», в особі директора Сімчишина Євгена Олександровича, було укладено Договір оренди землі №9/7/19, яким [PERSON] передала у строкове платне користування земельні ділянки з кадастровими номерами 3222086800:02:001:0001, 3222086800:01:012:0033. Відповідно до п. 3.1 Договору, договір укладено на 7 років з моменту його державної реєстрації. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку 11.01.2023 року позивачка здійснила державну реєстрацію прав на земельну ділянку, однак на земельній ділянці кадастровий номер 3222086800:02:001:0001 зареєстроване право оренди ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» (державна реєстрація вказаного договору відбулась 09.01.2019 року, номер запису про інше речове право 48952198). Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відсутній зареєстрований договір оренди. Відповідно до Закону України\~«Про оренду\~землі» право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Реєстрація Договору оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222086800:01:012:0033 - відсутня. Відповідно до п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 4 679, 38 грн. за кожен річний період оренди згідно цього договору. Пункт 4.3. Договору визначає, що орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Натомість, з дня укладання Договору оренди №9/7/9 від 02.01.2019 року по сьогоднішній день ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» жодного разу не сплатило орендну плату по вказаному договору ні померлій, ні спадкоємцю. Тобто, ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» свої зобов`язання по Договору оренди №9/7/9 перед [PERSON] та [PERSON] не виконували з дня укладення цих договорів та наразі не виконують в частині внесення орендної оплати. 27.05.2025 представником позивача було направлено адвокатський запит до Вишгородського ДПІ ГУ ДПС у Київській області про отримання довідки про доходи позивача із зазначенням інформації про отримані виплати від ТОВ « Юкрейн Фарм Кепітал» з 2019 р та по теперішній час. З отриманої відповіді вбачається, що позивач жодного разу не отримувала орендну плату від ТОВ «Юкрен Фарм Кепітал». 04.06.2025 року представником позивача було направлено вимогу до ТОВ «Юкрейн Фарм Кепітал» про виплату заборгованості з орендної плати та пропозицію щодо дострокового розірвання Договору. Станом на дату звернення до суду, відповідь від відповідача не надійшла. Позивач зазначає, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3222086800:02:001:0001, 3222086800:01:012:0033 станом на сьогодні відповідачем не обробляються, польові роботи не проводяться, засівання культурами не здійснено. Позивач самостійно неодноразово намагався зв`язатись з відповідачем та вирішити проблемні питання щодо сплати орендної плати, але відповідач на зв`язок не виходить, орендну плату не сплачує. Саме тому позивач змушений звернутись до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 було визначено головуючого суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 23.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Підготовче судове засідання призначено на 07.08.2025. 07.08.2025 ухвалою Іванківського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.09.2025. У судовому засіданні 03.09.2025 розгляд справи було відкладено на 07.10.2025. Позивач у судове засідання не з`явилася. 07.08.2025 та 03.09.2025 від представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак станом розгляду справи не цікавився. З клопотанням про відкладення не звертався. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Частиною 1 статті 223\~ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно частини 8 статті 178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., 11.01.2023 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 3222086800:02:001:0001, розміром 4,1739 га, що належала [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 319960475), власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222086800:02:001:0001 є [PERSON] . Державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., 11.01.2023 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 3222086800:01:012:0033, розміром 0, 6637 га, що належала [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 319959580), власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222086800:02:001:0001 є [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . 02.01.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою діяльності «Юкрейн Фарм Кепітал» укладено договір оренди 9/7/19 за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 3222086800:02:001:0001, 3222086800:01:012:0033. За умовами договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки в сумі 4 679, 38 грн., за кожний річний період оренди. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою або за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав. Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право оренди на земельну ділянки з кадастровим номером 3222086800:02:001:0001 зареєстровано в реєстрі 09.01.2019. Право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3222086800:01:012:0033, відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, не зареєстровано. Представник позивача звертався до Вишгородського ДПІ ГУ ДПС у Київській області з проханням надати довідку про доходи [PERSON] із зазначенням інформації про отримані виплати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Фарс Кепітал» з 2023 по теперішній час. Головним управлінням ДПС у Київській області на адвокатський запит надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору [PERSON] за період з 01.01.2023 по 30.04.2025 та зазначено, що інформація за період 01.05.2025 по 28.05.2025 відсутня. Представником позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Фарс Кепітал» 03.06.2025 надсилалася вимога щодо виплати заборгованості за всі роки користування землею та запропоновано за угодою сторін розірвати достроково договір оренди. Судом встановлено, що між [PERSON] (яка померла [INFO] ) та Товариством з обмеженою діяльності «Юкрейн Фарм Кепітал» укладено договір оренди 9/7/19 за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 3222086800:02:001:0001, 3222086800:01:012:0033 власником яких є позивачка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою статті 1268\~ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 396\~ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст.\~792\~ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Пунктом 1 частини першої статті 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141\~ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно з ст.\~13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.\~21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст.\~31\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Положеннями ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Частинами 1, 2 ст.\~15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №925/549/17. При цьому, систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. У ч. 6 ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином, після смерті [PERSON] , права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі № 9/7/19 від 02.01.2019 перейшли до позивачки. Розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав наявності заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21\~ЗУ «Про\~оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує оренду плату за договором, а оплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто, позивач, як власник земельної ділянки, не отримав того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельних ділянок, яке, з огляду на положення статті 526\~ЦК України та умови договору, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. Частинами першою, третьою статті 148-1\~ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Судом встановлено, що відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата, не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором строк. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови договору про оренду землі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача у повному обсязі на користь позивача.

Outcome: approved