Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Харківське квартирно-експлутаційне управління звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги\~з утримання\~будинків,\~споруд,\~прибудинкових територій\~та комунальних\~послуг у\~розмірі 32462,24\~гривень.,\~а також\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~2270,00\~гривень. Позов мотивовано тим, що однією з основних функцій позивача є організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Позивач згідно своїх завдань та повноважень здійснює технічну експлуатацію та обслуговування будинків та щомісячно нараховує мешканцям зазначених будинків військовослужбовцям та членам їх сімей плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. Розпорядженням Сумісної директиви Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/1837 від 09 грудня 2005 року та ГКЕУ ЗСУ від 09 грудня 2005 року № 303/18/2050 згідно акту прийняття-передачі основних засобів в 2006 році від військової частини [NUMBER] до Квартирно-експлутаційного віділу м.Харків було передано житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку мешкають військовослужбовці Збройних Сил України, у тому числі колишні, та члени їх сімей. Мешканці цього житлового будинку забезпечені наступними видами послуг: послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, водопостачання, електропостачання. На теперішній\~час в\~квартирі [ADDRESS] \~вищевказаного житлового\~будинку мешкають\~відповідачі,\~які є\~споживачами послуги\~з утримання\~будинків,\~споруд,\~прибудинкових територійта комунальних послуг. Однак за період з січня 2015 року по травень 2021 року відповідачі не здійснюють повну оплату отриманих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожиті послуги з\~утримання будинків,\~споруд,\~прибудинкових територійта комунальні послуги в розмірі 32462,24 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду за територіальною підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 17 лютого 2022 року відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому вони просили в позові відмовити. В обґрунтування доводів зазначили, що [PERSON] має статус учасника бойових дій з 2016 року. Відтак, [PERSON] має пільги, передбачені п.4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме: 75-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв.м. загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає в житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв.м. на сім`ю). На даний час відповідач перебуває на військовій службі і зареєстрований в військовій частині [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Пільги щодо оплати комунальних послуг за місцем знаходження військової частини [NUMBER] як учасник бойових дій в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради відповідач [PERSON] не оформив. На даний час відповідач [PERSON] знімається з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] для подальшої реєстрації за місцем фактичного проживання: [ADDRESS] , та взяття на облік як учасника бойових дій в Управлінні соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації для оформлення пільг щодо сплати комунальних послуг. Крім цього, відповідачі зазначили, що ними здійснювалася оплата комунальних послуг, заборгованість за період з 01 травня 2019 року по 01 червня 2021 року, з урахуванням строків позовної давності, становить 2218,46 грн., просили застосувати до позовних вимог строки позовної давності. \~ \~ \~ \~Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2023 року справу передано до Дзержинського районного суду м. Харкова за територіальною підсудністю. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2023 року, справу передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 січня 2024 року справу прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2025 року, постановленої без видалення суду до нарадчої кімнати, залучено як правонаступника Квартирно-експлутаційного відділу м.Харків Харківське квартирно-експлутаційне управління. Представник позивача Бірюцький А.С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, надали заяву, в якій просили в позові відмовити, посилаючись на те, що на теперішній час заборгованості за комунальні послуги не мають, оскільки до пред`явлення позову позивачем сплатили за комунальні послуги 26400,00 грн., після відкриття провадження по справі сплатили ще 11800,00 грн. Відтак, загальна сума сплачена відповідачами за комунальні послуги складає 38200,00 грн., що перевищує ціну позову на 5738,00 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що розпорядженням Сумісної директиви Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/1837 від 09 грудня 2005 року та ГКЕУ ЗСУ від 09 грудня 2005 року № 303/18/2050 згідно акту прийняття-передачі основних засобів в 2006 році від військової частини [NUMBER] до Квартирно-експлутаційного віділу м.Харків було передано житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Роганської селищної ради № 447 від 22 грудня 2008 року військовому містечку № [NUMBER] військової частини [NUMBER] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно довідки Квартирно-експлутаційного відділу м.Харків № 583/5н77 від 01 серпня 2025 року проживають в кв. [ADDRESS] та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг, які надав Квартирно-експлутаційний відділ м. Харків на підставі «Положення про квартирно-експлутаційний відділ м. Харкова», затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 278 від 17 грудня 2019 року. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості по житловим будинкам Квартирно-експлутаційного відділу м. Харків, у зв`язку з неповною та несвоєчасною оплатою послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг станом на 01 червня 2021 року за відповідачами утворилась заборгованість за період з січня 2015 року по травень 2021 року у розмірі 32462,24 гривень. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. \~ \~ \~ \~Згідно з п.п. 1, 5 ч.2 ст.7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. \~ \~ \~ \~Отже, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. \~ \~ \~ \~Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20 квітня 2016 року по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст.\~19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК України закріплено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. \~ \~ \~ \~Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків»,затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. \~ \~ \~ \~З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що станом на 01 червня 2021 року за відповідачами утворилась заборгованість за період з січня 2015 року по травень 2021 року у розмірі 32462,24 гривень. Водночас, суд не погоджується із зазначеною позивачем сумою заборгованості, оскільки фактично сума заборгованості за період з січня 2015 року по травень 2021 року складає 27498,91 гривень. Відповідачами розмір заборгованості в сумі 27498,91 гривень не спростований належними та допустимими доказами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд встановив, що позивач надає відповідачам послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також комунальні послуги, останні є споживачами та отримують вказані послуги, однак в повному обсязі не виконують зобов`язання щодо їх сплати, у зв`язку з чим мають заборгованість за період з січня 2015 року по травень 2021 року у розмірі 27498,91 гривень 60 копійок. Плата за надані послуги нараховувалася відповідачам правомірно, належних та допустимих доказів щодо наявності пільг, оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг або скарг щодо їх якості відповідачами не надано. \~ \~ \~ \~Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також комунальних послуг у розмірі 27498,91 гривень. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідачами подане клопотання про застосування строку позовної давності, з приводу якого суд вважає необхідним зазначити наступне. \~ \~ \~ \~У відповідності до статті 256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом\~України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальний. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України. Як свідчать матеріали справи, датою звернення позивача із даним позовом є 19 липня 2021 року, а період нарахуванням останнім заборгованості становить період з січня 2015 року по травень 2021 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №\~211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України\~№ 530-ІХ\~від 17\~березня 2020\~року «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~запобігання виникненню\~і поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). \~ \~ \~ \~Відтак,\~з огляду\~на приписи\~ст.ст.\~256,\~257\~ЦК України,\~на встановлений\~Кабінетом Міністрів\~України карантин\~з 12\~березня 2020\~року,\~на набрання\~чинності Законом\~України від\~30\~березня 2020\~року №\~540-ІХ\~щодо продовження\~строків позовної\~давності на\~час дії\~карантину \~02\~квітня 2020\~року,\~пункт 12\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України,а\~також на\~встановлені судом\~обставини,\~а саме,\~дату звернення\~позивача із\~даною позовною\~заявою 19\~липня \~2021\~року,\~з відповідачів\~підлягає стягненню\~заборгованість за\~період з\~березня 2017\~року по\~травень 2021\~року в\~розмірі 8878,45\~гривень. \~ \~ \~ \~Згідно платіжного доручення №459 від 13 липня 2021 року, позивачем під час пред`явлення позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 гривень. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 612,90 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial