Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

30 червня 2025 представник позивача\~звернувся до\~Глобинського районного\~суду Полтавської\~області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.07.2015 між позивачем та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі, 75 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. AT «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок заборгованість за кредитним договором становить на 20.09.2021 року за кредитним Договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 34985,88 гри. 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20.07.2015 року, укладеним між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.09.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 34985,88 грн. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 09.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом). У \~судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно\~п.1ч.3\~ст.\~223\~ЦПК\~України,\~\~якщо\~учасник\~справи\~або\~його\~представник\~були\~належним\~чином\~повідомлені\~про\~судове\~засідання,\~суд\~розглядає\~справу\~за\~відсутності\~такого\~учасника\~справи\~у\~разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач в\~судове\~засідання\~не з`явилася, повідомлена в порядку,\~передбаченому\~ст.128 ЦПК України, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за останнім відомим місцем реєстрації, згідно зворотного поштового повідомлення поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщення 09.07.2025 року на офіційному веб порталі «Судова влада України» оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання, місцезнаходження, чи місце роботи якого не відоме. Відзив від позивача не надходив. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Ураховуючи викладене, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛЛІТ ФІНАНС», код ЄРДПОУ 40340222 до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні 02 жовтня 2025 завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст.76, ч. 2 ст.77\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 20.07.2015 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», та [PERSON] була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до цієї заяви відповідачу був відкритий рахунок у валюті гривні та встановлений кредитний ліміт до 75000,00 грн. Строк дії картки два роки з можливістю перевипусфку картки за умови дотримання клієнтом умов Договору. Строк дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом 24 % річних (а.с. 5 на звороті). Таким чином, позивач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 94940,99 гривень на кредитну картку World Debit Mastercard за період з 20.07.2015 по 20.09.2021 (а.с. 15). 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20.07.2015 року, укладеним між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем (а.с.8-12). Відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконував. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 20.09.2021 заборгованість відповідача за договором складає 34985,88 грн., з яких: прострочене тіло кредиту 30334,87, 19 грн., проценти за користування кредитом 3888,70 грн., овердрафт (несанкціонована заборгованість) 762,31 грн. [PERSON] порушила визначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 34985,88 грн., з яких: 31097,18 грн. залишок по тілу кредиту; 3888,70 грн. залишок заборгованості за штрафними санкціями, а також судові витрати у розмірі сплаченої суми судового збору 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 9200,00 грн. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», з огляду на відсутність жодних заперечень зі сторони відповідача щодо правильності арифметичних обчислень. Згідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 633\~ЦК\~України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦПК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому, суд враховує, що [PERSON] була належним чином ознайомлена та погодилася з умовами надання кредиту, на підставі чого між сторонами укладено кредитний договір від 20.07.2015, в якому відображені умови надання кредиту, остання з відповідним договором погодилася, про що свідчить її підпис. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527,530\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши кредит та користуючись кредитними коштами, свої зобов`язання належним чином не виконала, суму кредиту та проценти за користування кредитом у повному обсязі не сплатила. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги до [PERSON] перейшло до\~ ТТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі договору факторингу. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до те, що відповідачка, отримавши кредитні кошти в сумі зобов`язання з їх повернення не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги відповідача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, представник позивача при зверненні до суду з даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року розмір послуг за надання правничої допомоги становить 9200 (дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок, платіжна інструкція № 4944 від 01.10.2024 в сумі 9200,00 грн., Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це зокрема вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Враховуючи вищевикладене, відсутність обґрунтованого клопотання відповідача щодо безпідставності вимог, заява в частині стягнення судових витрат на правову допомогу підлягає задоволенню. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved