Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 січня 2011 року Амур Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №20. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що з відповідачем припинили шлюбно -сімейні відносини та проживають окремо. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Зазначив, що з відповідачем разом не проживають та не ведуть спільного господарства з червня 2024 року. За цих підстав позивач просить шлюб між ним і відповідачкою розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 14.08.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовну заяву просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не надала. При таких обставинах, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 21.01.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.01.2011 року, актовий запис № 20, місце державної реєстрації: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач та відповідач мають спільну дитину\~ [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії\~\~ [NUMBER] \~від 07.06.2011 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбачено ст.56 СК України. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи та заяв сторін встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не бажають проживати в шлюбі та не згодні на примирення. А тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved