Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 06.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] . На умовах, встановлених Договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 365 днів: з 06.11.2023 року по 05.11.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконано в повному обсязі, надано кредитні кошти. 24.05.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до умов вищезазначеного договору позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 62200 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 10000 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 40200 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів 12000 грн. Також просив стягнути сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. В подальшому позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надано суду заяву з документами, підтверджуючими, що товариство змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.179-183). Відповідач відзиву на позов не надала. Надала письмові пояснення, у яких проти позовних вимог заперечила, вважаючи їх безпідставними. При цьому посилалась, що позивачем не доведено факт укладення нею та первісним кредитором кредитного договору, не доведено факт перерахування коштів, набуття права вимоги до неї. Посилаючись на ці та інші обставини в задоволенні позовних вимог провила відмовити. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ «Універсал Банк» докази, а саме: відомості про те, чи підтверджується факт належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відомості про те, чи підтверджується факт зарахування коштів 06.11.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 10000 грн. від ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.194). Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами до матеріалів справи не надавалися. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Горбенка П.В. представляти її інтереси в суді. Представник відповідача Горбенко П.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, в їх задоволенні просив відмовити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 4 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, 06.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4119241 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За цим договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Згідно п. 1.4. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.4.1. Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 1.4.2. Знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт д о 10.11.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Згідно пункту 1.6. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 83 000,00 грн. 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 82 700,00 грн. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі та підписано сторонами в електронному вигляді, що прирівнюється до письмової форми договору. Відповідачем використано для підписання договору електронний підпис одноразовий ідентифікатор - M654. Договір підписано 06.11.2023 о 20:33:21. При цьому відповідачем будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що даний договір вона не підписувала, або що інша особа підписала цей договір від її імені, до матеріалів справи не надала. Відповідно до п. 5 ч.1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8\~ст. 11 цього Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону\~передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд встановив, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 06.11.2023 укладено кредитний договір №4119241 з вказаними вище умовами. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ "Пейтек Україна", інформацією та відомостями, наданими ТОВ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. Так, інформацією, наданою ТОВ «Універсал Банк» підтверджується, що банківська картка [NUMBER] була емітована банком [PERSON] . І 06.11.29023 року на дану картку дійсно відбулося зарахування коштів в сумі 10000 грн (а.с.201). І хоча у банку відсутня інформація щодо відправника коштів, аналізуючи даний доказ в сукупності з іншими доказами, суд вважає доведеним факт перерахування ТОВ «Лінеура Україна» коштів кредиту на банківський рахунок [PERSON] за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] на виконання умов договору від 06.11.2023 №4119241. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконала.\~\~ Розмір заборгованості первісним кредитором обраховано у розмірі 10000,00 грн. (тіло кредиту) + 40200 грн. (проценти), а всього 50200 грн. При цьому розмір процентів первісним кредитором обраховано за період з 06.11.2013 по 24.05.2024. Пунктом 5.1.3. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №24/05/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за спірним Кредитним договором. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу №24/05/2024 на умовах, встановлених цим Договором, Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура-Україна» (Клієнта) за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрах Боржників. Згідно з п. 1.2 Договору Факторингу №24/05/2024 перехід від клієнта до фактора до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (на даний час - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») відповідно до укладеного Договору факторингу №24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Станом на дату звернення позивача з позовом до суду він обраховує заборгованість відповідача за Кредитним договором у розмірі 62200 грн. За змістом ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит в ТОВ «Лінеура Україна», яке відступило своє право вимоги позивачу. Розмір заборгованості первісним кредитором обраховано у розмірі 10000,00 грн. (тіло кредиту) + 40200 грн. (проценти за період з 06.11.2013 по 24.05.2024), а всього 50200 грн. Також за період з 24.05.2024 по 22.07.2024 (60 днів) відсотки за користування кредитом позивач обраховує у розмірі 12000 грн, виходячи з процентної ставки 2%. Проте, зазначене нарахування відсотків не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». При цьому згідно 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому даним нормативним актом не передбачено недійсності умов договору, який суперечить вказаним обмеженням, встановленим Законом. Тому суд вважає за необхідне розмір заборгованості відповідача за відсотками стягнути в межах, визначених зазначеними вище нормами. При цьому в період дії кредитного договору відсотки за користування кредитними коштами становлять: з 06.11.2023 по 21.04.2024 (168 календарних днів) - 2%, з 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 календарних днів) 1,5%, з 20.08.2024 по 04.11.2025 (77 календарних днів) 1%. З врахуванням вказаних обмежень розмір відсотків за користування кредитом становить: з 06.11.2023 по 21.04.2024 33600,00 грн (10000 грн х 2% х 168 дн); з 22.04.2024 по 24.05.2024 (дата закінчення обрахунку процентів первісним кредитором) 4950,00 грн (10000 грн х 1,5% х 33 дн.); з 25.05.2024 (оскільки проценти за 24.05.2024 вже враховано у розрахунку первісним кредитором) по 22.07.2024 8800,00 грн (10000 грн х 1,5% х 59 дн.), а всього 47350 грн. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту 10000 грн, заборгованість за відсотками 47350,00 грн, а всього 57350,00 грн. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Оскільки позов судом задоволено частково, а саме на 92%, пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2228,61 грн. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 4. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. З наданого до матеріалів справи акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) правової допомоги вбачається, що до складу витрат на правничу допомогу позивачем та його представником включено деякі пункти і витрати, які суд не розцінює як такі, що є витратами, пов`язаними з розглядом справи. Тому до розподілу судових витрат суд приймає витрати на оплату дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (840 грн), проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, складання позовної заяви (1640 грн), складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи(1640 грн), а всього 4960 грн. Таким чином до розподілу судом прийнято судові витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4960грн.

Outcome: partial