Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

12.08.2025 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] , в с. Запаро-Мар`ївка, Краматорського району Донецької області, у віці 82 роки, помер громадянин [PERSON] , 1942 року народження. У зв`язку зі смертю останнього, на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] ; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром 0,25га, кадастровий №1420382203:00:000:0033; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,3914 га, кадастровий №1420382203:00:000:0034, яка розташована за адресою спірного житлового будинку;- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,0998 га, кадастровий №1420382200:01:000:0273; - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, розміром 1,0406 га, кадастровий №1420382200:01:000:0562. По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. [PERSON] , 1969 року народження, є донькою спадкодавця, та відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого померлого батька. З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. з відповідною заявою, про прийняття спадщини за законом, результатом розгляду якої стало відкриття нотаріусом спадкової справи за № 81/2025. 17.06.2025 року нотаріус видав позивачці відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на чотири земельні ділянки. Щодо спірного житлового будинку, то нотаріусом була прийнята постанова, про відмову у вчиненні нотаріальних дії, та відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, з причин ненадання правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність вказаного спадкового майна спадкодавцю. 12.06.2024 року за замовленням позивача КП «Краматорське районне БТІ» було проведено технічну інвентаризацію спірного домоволодіння, за результатами якої самовільно побудованих чи аварійних будівель та споруд виявлено не було, про що БТІ було складено відповідний технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, в якому зазначений рік побудови спірного домоволодіння «1967». Відповідно до довідки БТІ від 25.07.2025 року, інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння, на момент обстеження, складає 63314,00 гривень. Згідно архівних даних, станом на 01.01.2013 року, право власності на спірний житловий будинок зареєстроване не було. Позивач стверджує, що будівництво спірного домоволодіння було розпочато її батьками в 1967 році, на виділеній для цих цілей земельній ділянці, яка в подальшому була приватизована спадкодавцем в 2010 році. Згідно з даними книги погосподарського обліку (форма №1) за 2024 рік, спірне домоволодіння було зареєстроване саме за спадкодавцем. Просить визнати за нею право приватної власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами) за [ADDRESS] . Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, за правилами\~загального позовного\~провадження,\~та призначено\~підготовче судове\~засідання на\~10год. 00 хв. 11 вересня 2025 року. 11.09.2025 року підготовче судове засідання було відкладено на 09 год. 00 хв. 01 жовтня 2025 року, у зв`язку з відпусткою судді. 01.10.2025 ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було закінчено підготовче провадження, призначено справу до розгляду на 09 год. 30 хв. 06 жовтня 2025 року. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, проте, надали до суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та просять їх задовольнити. Крім того, надали суду, для огляду, оригінали документів, долучених до позовної заяви. Представник відповідача - Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, в судове засідання не з`явився. 03.10.2025 року на адресу суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу без участі їх представника, та проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують. Інших доказів, ніж ті, що надані позивачем, на підтвердження обставин позову, не мають. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив таке. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що відділом «Центру надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області складено відповідний актовий запис №60 від 16.12.2024 року (а.с.12). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що виконкомом Високопільської сільської ради Олександрівського району Донецької області складено відповідний актовий запис №07 від 22.06.2009 року (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.1969 року Високопільським с/бюро РАГС Олександрівського району Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 13.04.2017 року № 00017919889, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, та після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством Краматорської районної ради «Краматорське районне БТІ», реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:3586-7065-2040-9363 від 26.06.2025 року, встановлено,\~що замовником\~є [PERSON] .\~Вказаний об`єкт\~складається ізжитлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Усього будинок має 3 житлові кімнати, загальна площа приміщень 69,9 кв.м., житлова площа 32,4 кв.м., допоміжна (підсобна) площа приміщень 33,0 кв.м., площа літніх неопалювальних приміщень становить 4,5 кв.м. Спірний житловий будинок побудований у 1967 році (а.с. 13-16). Відповідно до довідки-характеристики КП «Краматорське районне БТІ» № 467 від 25.07.2025 року, при обстеженні 26.06.2024 року житлового будинку [ADDRESS] , самовільних будівель та споруд не виявлено, технічні показники житлового будинку не змінилися, а саме: загальна площа будинку - 69,9 кв.м., житлова площа 32,4 кв.м. За результатами проведеної технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна встановлено, що будівлі та споруди побудовані до 05.08.1992 року. Інвентаризаційна вартість будинку, станом на 26.06.2025 року, становить 63314,00 гривень( а.с. 17). Як вбачається з довідки КП «Краматорське районне БТІ» № 220 від 10.06.2025 року, згідно архівних даних, станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок садибного типу № 23, який розташований по [ADDRESS] , не зареєстроване (а.с.18). Згідно довідки, наданої старостою Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області № 240/11-16 від 10.06.2025 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , та мав наступний склад сім`ї: донька [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Як вбачається з довідки, наданої старостою Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області № 241/11-16 від 10.06.2025 року, згідно запису погосподарської книги № 12 села Запаро-Мар`ївка за 2024-2028 роки, особового рахунку № [NUMBER] , житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.12.2024 року, числився за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.20). Згідно з даними книги погосподарського обліку за 2024-2028 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 15-0063-1, головою домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] , значиться [PERSON] , 1942 року народження, та члени домогосподарства: донька [PERSON] , 1969 року народження, онук [PERSON] , 1990 року народження (а.с.21-22). Позивач, 17.06.2025 року, отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку, розміром 0,25 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , та яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 343293 (а.с.23). Також, позивач, 17.06.2025 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку, розміром 0,3914 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS] , та яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 343294 (а.с.25). Крім того, позивач, 17.06.2025 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку, розміром 4,0998 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 097622 (а.с.27). Також, позивач, 17.06.2025 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку, розміром 1,0406 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 097622 (а.с.29). Право власності за позивачем на вказані земельні ділянки підтверджено витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.24, 26, 28, 30). 17.06.2025 року приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М., постановою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с.31). Згідно з частиною третьою статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частину житлового будинку, після смерті [PERSON] , позивач обґрунтовано звернулась до суду. Вирішуючи вимогу про визнання права власності позивача на житловий будинок з надвірними побудовами та господарськими спорудами у порядку спадкування за законом, суд виходить з такого. При вирішенні спору, про визнання права власності на спадкове майно, потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини, та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Як встановлено судом, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них (частини 1, 3 статті 1267 ЦК України). При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. При вирішенні питання, щодо визнання права власності на житловий будинок, та споруди, у порядку спадкування, записи у погосподарській книзі оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями, про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами, про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову, тощо. Відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних та житлово-комунального господарства, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року № 91, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. При цьому документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, громадські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року) не подається виходячи з положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Таким чином, індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі, по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації. Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.10.2020 року у справі № 201/7012/18. Відповідно до абзацу третього частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13 та у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 559/375/16-ц (провадження № 61-31049св18), та від 5 червня 2024 року у справі № 678/1418/17 (провадження № 61-16687св23). За даними довідки - характеристики, та технічного паспорта на спірне нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , було збудовано у\~1967\~році,\~прибудову,\~погріб,\~два сараї,\~також,\~у 1967\~році;\~іншу прибудову,\~два сараї\~та навіс\~було збудовано\~у 1991\~році.\~За даними\~погосподарського обліку,\~вказаний житловий\~будинок належав\~голові домоволодіння\~ [PERSON] ,\~1942\~року народження.Доказів, про належність цього майна іншим особам, матеріали справи не містять. Виникнення права власності на об`єкти нерухомого майна на час дії ЦК УРСР не залежало від державної реєстрації такого права. Отже, відсутність державної реєстрації за [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно не свідчить про те, що він не набув за життя права власності на спірний будинок, оскільки, виникнення права власності на нерухоме майно, на час будівництва спірного житлового будинку у 1967 році, не було пов`язано із державною реєстрацією такого права. З огляду на встановлені факти, та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню,\~та за\~ [PERSON] необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved