Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У червні 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олександрівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що [INFO] в місті Дніпро померла [PERSON] [INFO] рідна сестра позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокадацького та Чечелівського району у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса). Покійна [PERSON] була рідною сестрою позивачці [PERSON] . У [PERSON] дітей не було по причині того, що вона ніколи не була одружена, та все своє життя прожила сама, з рідних у неї залишилась тільки позивачка [PERSON] ..Після смерті сестри відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 лютого 1998 року загальною площею 31,96 кв. м. 15 березня 2024 року позивачкою було подано заяву до приватного нотаріуса у місті Дніпро Румянцевої І.О. про прийняття спадщини за законом після смерті її сестри [PERSON] , померлої [INFO] . 22 липня 2024 року позивачкою було подано заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на квартиру за номером [ADDRESS] . 22 липня 2024 року приватним нотаріусом Румянцевою Іриною Олександрівною було винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, на підставі того, що позивачка [PERSON] не надала нотаріусу документів на підтвердження родинних відносин з покійною [PERSON] . Так, різниця є в тому що у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище мами записано [PERSON] , а у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище мами зазначено [PERSON] . Просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її рідною сестрою зареєстрована за адресою, [ADDRESS] . Визнати за нею, право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 23червня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04вересня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити на підставі викладених обставин. Представник відповідача в судовому засіданні вважав позовні вимоги необгрунтованими та заперечував проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Румянцева І.О. в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Згідно зі ст.1216, ст.1217 ЦК України, спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Право на спадкування, згідно зі ст.1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини.\~ У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). За ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За приписами ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Так, судом встановлено, що [INFO] в місті Дніпро померла [PERSON] [INFO] , яка зі слів позивача є її рідною сестрою, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокадацького та Чечелівського району у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса). [PERSON] і інших спадкоємців, крім позивача не мала. Після смерті сестри відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 24 лютого 1998 року загальною площею 31,96 кв. м. 15 березня 2024 року позивачкою було подано заяву до приватного нотаріуса у місті Дніпро І.О. Румянцевої про прийняття спадщини за законом після смерті її сестри [PERSON] , померлої [INFO] . 22 липня 2024 року приватним нотаріусом Румянцевою Іриною Олександрівною було винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, на підставі того, що позивачка [PERSON] не надала нотаріусу документів на підтвердження родинних відносин з покійною [PERSON] . Так, при перевірці було виявлено різницю у свідоцтві про народження [PERSON] , де прізвище мами записано [PERSON] , а у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище мами зазначено [PERSON] . Так, мати позивача проживала разом з її батьком [PERSON] , від сумісного проживання у них народилось четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , де батьком є [PERSON] , мати [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , де батько є [PERSON] , мати [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] у графі батько відсутня інформація ( так як на той час не вносилися відомості про батька коли мати не була одружена), у графі мати [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] у графі батько відсутня інформація ( так як на той час не вносилися відомості про батька коли мати не була одружена), у графі мати [PERSON] . Зазначені обставини підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, що містяться в метеріалах справи. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~статті 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. У відповідності до частини першої\~статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідачами у такій категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем прийняття спадщини. Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що надані приватним нотаріусом Румянцевою Іриною Олександрівною, заведена спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі та у нотаріуса 16/2023 від 15.03.2024 року . Для визначення вартості майна яке вона успадковує по закону, позивачкою було замовлено Звіт про оцінку майна в ПП «Бюро експертної оцінки» на однокімнатну квартиру загальною площею 33,1 кв. м. розташованої в [ADDRESS] , згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість об`єкта оцінки для цілей оподаткування складає, без ПДВ 1\~026\~580 гривень, 00 копійок. Відповідно до глави 10 п. 4.2. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтво органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних та інших відносин. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у\~постановівід 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~також роз`яснив, щосвідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не піддягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту\~ст.392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позивач, як спадкоємець другої черги, за відсутності інших має право на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] Відтак, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в прядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved