Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

13 серпня 2025 року [PERSON] (далі - позивач) через свого представника адвоката Васеньова Дмитра Олександровича звернулись до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23 вересня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 1316. Однак, фактично шлюбні відносини вони припинили. Від шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначає, що дочка [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , є студенткою Чорноморського національного університету імені Петра Могили IV рівня акредитації і навчається на II курсі факультету комп`ютерних наук денного відділення за держзамовленням, тобто отримує освіту на денній формі навчання, а тому позбавлена можливості влаштуватися на роботу і самостійно забезпечувати себе, та, зокрема, досі перебуває на утриманні позивача. Отже, у зв`язку з продовженням навчання, донька потребує матеріальної допомоги. Домовленості про участь відповідача в утриманні дочки між сторонами не досягнуто. Фактично відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги своїй дочці. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, працює та має стабільну заробітну плату, не страждає на будь-які серйозні захворювання, а тому може надавати допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, що не буде суттєво погіршувати матеріальне становище відповідача. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року у даній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач та її представник не з`явились; при цьому, представник позивача - адвокат Васеньов Д.О. в системі «Електронний суд» подав заяву про слухання справи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки за його відсутності та відсутності позивачки, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про слухання справи, в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив; копія ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та судові повістки про виклики до суду направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання останнього рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке [PERSON] отримав 02.09.2025 року та 23.09.2025 року. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Судом установлено, що між сторонами виникли сімейні зобов`язальні правовідносини щодо обов`язку батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та його виконання, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України), а також встановлено такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, що зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Україна, про що 23 вересня 2006 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1316 (а. с. 6). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 763 (а. с. 7). Згідно копій Витягів з реєстру територіальної громади № 2025/010204519 та № 2025/010154252 від 25.07.2025 року, позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані з 04.10.2016 року за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8-9). Відповідно до копії довідки Чорноморського національного університету імені Петра Могили Міністерства освіти і науки України за № 2/1-10-689 від 04.08.2025 року, [PERSON] є студенткою Чорноморського національного університету імені Петра Могили IV рівня акредитації та навчається на 2 курсі бакалаврату на факультеті комп`ютерних наук, спеціальність 122 «Комп`ютерні науки», форма навчання - денна. Закінчення навчання за програмою бакалавра - 30 червня 2028 року (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач позбавлений можливості утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, медичного висновку про патологічний стан здоров`я відповідача та/або про наявне захворювання (травму), яка б виключала його можливість працювати та отримувати дохід, матеріали справи не містять. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює, що свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки матір, а й батько. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1-3\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню і з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до закінчення дочкою навчання. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 13 серпня 2025 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень.

Outcome: approved