Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2017 року по грудень 2021 року позивач та відповідач проживали однією сім`єю, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі між собою. Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, матеріальної допомоги відповідач не надавав, тому позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти у розмірі частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме, з 02.09.2022 і до досягнення повноліття. Позивач зазначає, що батько з дитиною не бачиться, на зв`язок з нею не виходить, не спілкується, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує. Станом на 24.10.2024 заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 142 824,50 грн. Дитина [PERSON] є дитиною з інвалідністю, потребує реабілітації. Відповідач не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні та забезпеченні належних умов для життя, навчання і розвитку, не цікавиться здобутками доньки та станом її здоров`я, не зважаючи на те, що Варвара є дитиною з інвалідністю. [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, взагалі фінансово не утримує доньку, має заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, встановлений строк для подання учасникам справи заяв по суті. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2025 клопотання представника позивача адвоката Петрової М.О. про залучення третьої особи задоволено, до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Малобілозерську сільську раду Василівського району як орган опіки та піклування, доручено районній адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування надати суду висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Ухвалою суду від 10.06.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні зазначила, що проживала у селі Мала Білозерка Василівського району Запорізької області у цивільному шлюбі з [PERSON] . У 2020 році народилася спільна дитина Варвара. У грудні 2021 року сторони припинили спільне проживання. У серпні 2022 року позивач з дитиною виїхала з села, оселилися у м. Запоріжжі, отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Дочка Варвара потребує реабілітації як дитиниаз інвалідністю. Відповідач з грудня 2021 року життям дочки не цікавиться, не спілкується з нею, допомогу не надає. Позивач просила задовольнити позов, позбавивши відповідача батьківських прав у відношенні дочки [PERSON] , [INFO] . Представник позивача адвокат Петрова М.О. у судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування до суду не з`явився, заяв та клопотань не подавав. Представник третьої особи Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі начальника Малобілозерської сільської військової адміністрації надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023 (справа № 332/1954/22) стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову, 02.09.2022, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-22). На виконання вказаного рішення суду Заводським районним судом м. Запоріжжя 14.02.2023 виданий виконавчий лист. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 24,25). Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця станом на жовтень 2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 142 824,50 грн (а.с. 23). За розрахунком старшого державного виконавця станом на 13.05.2025 заборгованість [PERSON] становить 181 277,25 грн (а.с. 134). Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру віл 15.04.2017 № 2322-399237-2017 місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок повномасштабного вторгнення військ рф в Україну позивач з донькою виїхала з адреси місця проживання, отримала статус внутрішньо переміщеної особи, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що познайомилася з позивачем [PERSON] у 2023 році, коли здала останній в оренду квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З того часу свідок постійно спілкується з [PERSON] , приходить до них у гості. За весь час з моменту знайомства свідок жодного разу не бачила батька дитини [PERSON] . Завжди дитиною опікується позивач самостійно. Відповідно до корінця медичного висновку про дитину з інвалідністю від 18.09.2024 № 176/5 [PERSON] хворіє на захворювання, внаслідок чого їй встановлена інвалідність підгрупи А (а.с. 13). За індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда від 04.10.2024 № 187/14 [PERSON] , [INFO] , потребує проходження реабілітаційних заходів з медичної реабілітації, фізичної реабілітації, соціальної та побутової реабілітації (а.с. 15-18). За інформацією Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 31.10.2024 [PERSON] зарахована на отримання послуг з комплексної реабілітації (абілітації) до відділення комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Заводського району (а.с. 27). Відповідно до листа Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 20.11.2024 01-22/2918 [PERSON] відвідувала відділення для проведення комплексної діагностики розвитку дитини, на заняття дитину приводила мати (а.с. 30). За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 02.11.2024 № 1161/01-09 у разі хвороби або з метою профілактичних оглядів, щеплення дитину [PERSON] супроводжує мати [PERSON] , яка займається доглядом і лікуванням (а.с. 31). Малобілозерською сільською військовою адміністрацією Василівського району Запорізької області суду наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, що затверджений розпорядженням начальника сільської військової адміністрації від 28.05.2025 № 98. У висновку зазначено, що батько [PERSON] , зі слів матері дитини [PERSON] , приділяв занадто мало часу вихованню дочки. З 2021 року став проживати окремо від дитини до їхньої матері, займався виключно своїм життям, не виявляв жодного бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги не надавав. [PERSON] одна займається вихованням та матеріальним забезпеченням дочки. Батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. У 2022 році мати разом з дочкою були змушені залишити тимчасово окуповану територію та переїхали на підконтрольну територію України, обравши місцем фактичного проживання місто Запоріжжя. Дитина [PERSON] з 2024 року має встановлену інвалідність (посвідчення серії [NUMBER] ). Стан здоров`я дитини потребує постійного догляду, лікування та додаткових фінансових витрат, пов`язаних з медичними послугами, реабілітацією та спеціальними умовами навчання та розвитку. Відповідно усі обов`язки щодо догляду, виховання та забезпечення дитини покладені на матір [PERSON] . Службою у справах дітей були здійснені неодноразові спроби встановити зв`язок з батьком. Проте встановити контакт з ним не вдалося. Відомості про його місце перебування відсутні. Ураховуючи, що встановити позицію батька дитини, [PERSON] , не вдалося через відсутність зв`язку, а також, зважаючи на те, що він не був особисто вислуханий, служба у справах дітей не вбачає можливим надавати однозначну рекомендацію щодо позбавлення його батьківських прав. Ухвалення рішення щодо доцільності батьківських прав батька залишається на розсуд суду. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право ї зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України). У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України). Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 4 наведеної вище статті СК України передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини суд доходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При прийняті такого рішення суд вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставою, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав. Розподіл судових витрат відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви як законний представник дитини з інвалідністю. Тому при задоволенні позову судовий збір слід стягнути з відповідача користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved