Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] в якому просив суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; передати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області для вирішення питання щодо подальшого влаштування. Стягнути з відповідача на користь фізичної особи чи установи куди будуть влаштовані діти, аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно з 09 травня 2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дітей є [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків дітей взято на облік, як таких що опинилися в складних життєвих обставинах. Під час відвідування та обстеження умов проживання комісією постійно встановлювалося що діти виховуються в антисанітарних умовах, занедбані, одягнуті в брудний одяг. В будинку не влаштовано окремі спальні місця, постільна білизна відсутня. Також встановлено що діти тривалий час не отримують повноцінного харчування не забезпечені іграшками, приладдям, дітей не влаштовано до дитячих навчально-виховних закладів. Будинок знаходиться у занедбаному стані, потребує ремонту, складається з двох кімнат та кухні з коридором. Водовідведення відсутнє. За результатами кожного обстеження умов проживання родини відповідача, уповноваженою комісією органу опіки та піклування складалися відповідні акти. У зв`язку із виявленими порушеннями, відповідачу щоразу роз`яснювалося про недопущення фактів невиконання своїх батьківських обов`язків, а також особисто вручалися письмові офіційні попередження про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків та порушення прав дітей. У зв`язку із тим, що батьки дітей протягом тривалого часу не змінювали свого ставлення до їх виховання, на відповідні вимоги щодо зміни своєї поведінки ніяк не реагували, службою у справах дітей до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області направлялися клопотання про притягнення матері дітей [PERSON] до адміністративної відповідальності. Під час відвідування 11.06.2024 за місцем проживання службою у справах дітей встановлено факт залишення батьками своїх малолітніх дітей без нагляду в безпорадному стані, та спільно з поліцейським офіцером громади, представниками закладу охорони здоров`я, начальником соціального захисту населення було складено акти оцінки рівня безпеки малолітніх дітей, якими визначено рівень безпеки як «дуже небезпечно». Органом опіки та піклування було прийнято рішення про негайне відібрання дітей. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 року відібрано малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав, передано малолітніх дітей органу опіки та піклування, а також стягнуто аліменти на їх утримання. Після відібрання дітей від матері, службою у справах дітей їх було тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , де вони знаходяться по теперішній час. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник служби у справах дітей Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Єрмілова Н.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вислухав учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 14 червня 2024 року; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 14 червня 2024 року; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 14 червня 2024 року,; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 14 червня 2024 року. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00045472772 від 12.06.2024, Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області 13.09.2017 здійснено державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 182. Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 684 від 25 червня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , проживають без реєстрації: [PERSON] , 1998 року народження; донька - [PERSON] , 2017 року народження; син - [PERSON] , 2019 року народження; донька - [PERSON] , 2020 року народження; син - [PERSON] , 2023 року народження. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання, а саме: від 09.09.2022, від 23.11.2022, від 10.01.2023, від 24.03.2023, від 17.05.2023, від 04.07 2023, від 01.09.2023, від 31.10.2023, від 06.12.2023, від 15.02.2024, від 22.04.2024, від 27.05.2024 встановлено, що будинок в якому мешкає відповідач зі своїми малолітніми дітьми не придатний для проживання, знаходиться у занедбаному стані, потребує ремонту та складається з двох жилих кімнат, кухні та коридору. Водовідведення в будинку відсутнє. У зв`язку із ухилянням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, наказами начальника Служби у справах дітей Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 19 від 14.09.2022 та № 09 від 22.02.2023 малолітніх дітей взято на облік, як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах, на якому вони перебувають по теперішній час. У зв`язку із виявленими порушеннями, [PERSON] щоразу роз`яснювалося про недопущення фактів невиконання своїх батьківських обов`язків, а також особисто вручалися письмові офіційні попередження про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків та порушення прав дітей, а саме: 15.09.2022, 23.11.2022, 25.10.2023 та від 15.02.2024. Відповідно до листа КНП «ЦПМСД» Вербківської сілської ради № 433 від 21.11.2022 зазначено, що сімейним лікарем при відвідуванні за місцем проживання [PERSON] встановлено антисанітарні умови проживання дітей, одяг та постільна білизна брудна, діти брудні та неохайні. Листом № 140 від 29.02.2024 КНП «ЦПМСД» повідомило Вербківську сільську раду, що малолітні діти [PERSON] мають відхилення у фізичному розвитку у зв`язку з недостатнім та незбалансованим харчуванням. За місцем мешкання відповідача, умови проживання для дітей незадовільні, у приміщенні брудно та холодно, відсутні елементарні умови для їх знаходження. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 позов органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області задоволено в повному обсязі та відібрано малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав, передано малолітніх дітей органу опіки та піклування, а також стягнуто аліменти на їх утримання. Наказами служби у справах дітей Вербківської сільської ради № 34, № 35, № 36 та № 37 від 25 червня 2025 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] та призначено її представником та відповідальною за життя, здоров`я, психологічний та фізичний розвиток малолітніх дітей. Визначено місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 18 квітня 2025 року № 70 затверджено висновок, відповідно до якого орган опіки та піклування Вербківської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначені в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, а саме: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом роз`яснень, які викладені в п. п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується п. 1 ст. 8. Таке втручання не становитиме порушення ст. 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в п. 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини, у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 року у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав не суперечить також інтересам дітей, оскільки відсутність будь-якої участі батьків у їх житті є фактором, що травмує дитячу психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дітьми, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дітей. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у цьому випадку є доцільним, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дітей, не бажає змінювати свою поведінку, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. За приписами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] [INFO] на користь фізичної особи чи установи куди будуть влаштовані діти, аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно з 09 травня 2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зважаючи, що за даною справою орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved