Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Представник [PERSON] , [PERSON] адвокат Собчук В.К. звернувся до суду із позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить: 1. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] ; 2. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] входить 1/7 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . 19.06.2024 державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , у зв`язку з не проведенням первинної реєстрації на спадкове майно. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . До складу спадщини після смерті останньої входить 1/7 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . 19.06.2024 державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , у зв`язку з не проведенням первинної реєстрації на спадкове майно. Оскільки позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просять позов задовольнити. Ухвалою судді від 25.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.09.2024 за клопотанням представника позивачів витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 27/2017, заведеної після смерті [PERSON] , та копію спадкової справи №377/2009, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 10.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судове засідання 30.09.2025 не з`явились, представник позивачів подав до суду заяви про розгляд справи без участі позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`являлась, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 09.10.2025, в яке учасники справи не з`явились. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд встановив такі обставини. [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 липня 1998 року. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.07.1967 у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області України, про що зроблено відповідний актовий запис № 11 та свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 13.07.1998. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] ». [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1969. [PERSON] та [PERSON] 08.09.1990 зареєстрували шлюб у Байковецькій сільській Раді народних депутатів Тернопільського району, про що зроблено відповідний актовий запис № 15 та свідчить свідоцтво про укладення шлюбі серії [NUMBER] від 08.09.1990. Згідно із свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1989, виконком Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області посвідчує, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] , на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №236 від 28.11.1989 «Про оформлення права власності на жилі будинки». Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №79751837 від 07.02.2017, земельна ділянка, площею 0,1392 га, що розташована по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . 21.03.2024 на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до довідки (виписка з погосподарської книги) №62 від 22.03.2024, станом на 15.04.1991, під номером об`єкт погосподарського обліку 276 знаходився житловий будинок в [ADDRESS] , колгоспний двір, членами якого були: [PERSON] - голова сім`ї; [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - внук; [PERSON] - син; [PERSON] - мати дружини. Як слідує з інформаційної довідки за вих. №296 від 25.03.2024, Тернопільське районне госпрозрахункове БТІ повідомляє про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1989 на підставі рішення виконкому №236 від 28.11.1989 та записано 30.11.1989 в реєстрову книгу №1 за реєстровим №247. Відповідно до інформаційної довідки №297 від 25.03.2024 про технічний стан нерухомого майна, по обліку бюро житловий будинок з госпордарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] рахується за головою колгоспного двору [PERSON] . Згідно довідки (виписка з погосподарської книги) №127 від 18.07.2024, станом на 28.02.2009 за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] - голова домогосподарства; [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - внук; [PERSON] - внучка; [PERSON] - мати. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2003. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №27/2017. 26.01.2017 [PERSON] (дружина [PERSON] ) звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] . [PERSON] (дочка [PERSON] ) 26.01.2017 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою №123 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, було видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку, площею 0,1100 га, яка розташована на території с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області; земельну ділянку, площею 0,1392 га, яка розташована на території [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,1500 га, яка розташована на території с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області; земельну ділянку, площею 0,4500 га, яка розташована на території с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області. 19.06.2024 [PERSON] подала Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заяву №608 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. винесено постанову №505/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2009. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №377/2009. [PERSON] (дочка [PERSON] ) звернулась до Тернопільської районної Державної нотаріальної контори із заявою №377 від 26.08.2009, в якій вказала, що їй відомий зміст заповіту, яким [PERSON] належне майно заповіла [PERSON] . Вказала, що вона не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. Згідно довідки №2856 від 12.08.2009, на день смерті [PERSON] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку в [ADDRESS] та з нею постійно проживали і були зареєстровані: [PERSON] - дочка; [PERSON] - внучка; [PERSON] - чоловіки внучки; [PERSON] - правнук; [PERSON] - правнучка. 19.06.2024 [PERSON] подала Тернопільській районні державній нотаріальній конторі заяву №607, в якій просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №504/02-31 від 19.06.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, враховуючи, що членами колгоспного двору було семеро осіб, включаючи [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому їм належало по 1/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). [INFO] помер [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК УРСР. Відповідно до cт. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі cт. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом від 26.01.20178 за №122. Іншим спадкоємцем, яка прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном,є дочка померлого - [PERSON] . Таким чином, спадкоємцем, що прийняла спадщину є дочка померлого [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] (дочка) у порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , а [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] та в подальшому звернулись до нотаріуса із відповідними заявами, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавців на частки у житловому будинку по [ADDRESS] , що стало причиною звернення позивачів до суду. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Згідно із ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок позивачі не можуть реалізувати своїх спадкових прав, їхнє право підлягає судовому захисту, шляхом визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] ; визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] .

Outcome: approved