Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між нею та відповідачем 18 квітня 2019 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб cерії [NUMBER] , виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та внесено відповідний актовий запис за № 424. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 24 серпня 2024 року року вчинений відповідний актовий запис №290. Спільне сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу (справа № 712/9254/25) та позовну заяву про стягнення аліментів (справа № 712/9074/25), які на даний момент розглядаються судом. На час звернення з позовом, між матір`ю та батьком дитини існує спір щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини передано за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. Після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі цивільну справу № 707/3056/25 передано судді Борєйко О.М. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Коробкової Г.О. про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - задоволено. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - залишено без розгляду. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди здійснюється в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Позивачем в позовній заяві зазначено, що між нею та відповідачем 18 квітня 2019 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та внесено відповідний актовий запис за № 424. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 24 серпня 2024 року вчинений відповідний актовий запис №290. Спільне сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу (справа № 712/9254/25) та позовною заявою про стягнення аліментів (справа № 712/9074/25) які на даний момент розглядаються судом. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатись зі своєю матір`ю. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 у справі № 6-2445цс16. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно довідки Степанківської сільської ради Хацьківського старостинського округу від 15 серпня 2025 року № 336/14-20, [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою проживає без реєстрації її син - [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру територіальних громад від 26 серпня 2025 року №2025/012301094 [PERSON] , [INFO] , з 26 серпня 2025 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов Виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 15 серпня 2025 року, [PERSON] та її син - [PERSON] [INFO] , проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської ради Глієва-Жупінас М.Ш. 25 серпня 2025 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] - мати; [PERSON] - син, [PERSON] - дідусь, [PERSON] - бабуся. В будинку проведено газопостачання та водопостачання, є пічне опалення, наявні всі необхідні меблі та техніка для повноцінного проживання у будинку. У дитини з мамою в будинку є окрема кімната, облаштована та умебльована, є іграшки для розвитку дитини. Згідно висновку комісії, будинок придатний для повноцінного життя та розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував; зазначив, що їх спільній з позивачем дитині виповнився лише рік, тому вона може проживати тільки з матір`ю; просив заявлені пощовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №6780-2530-4579-3909 від 11 серпня 2025 року, позивачем при зверненні до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом про визначення місця проживання дитини сплачений судовий збір в сумі 968 гривень 96 копійок. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті заявлені позовні вимоги визнав, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні з позовною заявою, а саме: 484 гривні 48 копійок. Крім того, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 484 гривні 48 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved