Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

28 квітня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Мурованокуроливецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, ТОВ СВМП "Путна" про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/8693/25 між суддями від 30 квітня 2025 року, матеріали позовної заяви передано в провадження судді Шаповалової К.В. Фактично справу було передано судді 06 травня 2025 року. Ухвалою суду від 08 травня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 19 травня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява у новій редакції. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що [INFO] , померла її рідна сестра - [PERSON] , Після смерті сестри залишилось наступне спадкове майно: 1/2 частини земельної ділянки площею 0,4702 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0522884801:01:004:0029, яка розташована у [ADDRESS] ; 1/2 частина земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер 0522884801:01:004:0028, яка розташована у [ADDRESS] ; нежитлове приміщення - гаражний бокс (гараж) № [NUMBER] , площею 16,3 кв.м., який розташований на другому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] . У померлої немає спадкоємців першої черги, оскільки її донька - [PERSON] , через нотаріальну контору відмовилась від своїх спадкових прав. І тому, у встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановами нотаріуса від 12 лютого 2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через те, що нею не було подано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане майно. У зв`язку з чим, вона звертається до суду з заявою щодо визнання права власності на вказане вище спадкове майно, в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 червня 2025 року на 11:30 год. Також вказаною ухвалою суду було витребувано від ПН КМНО Кондратьєва В.М. належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] 06 червня 2025 року до суду від ПН КМНО Кондратьєва В.М. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи. Підготовче засідання призначене на 17 червня 2025 року було відкладено на 12 серпня 2025 року на 11:30 год. у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 вересня 2025 року на 11:00 год. У судове засідання призначене на 26 вересня 2025 року з`явилася представник позивача - адвокат Скопич М.С., яка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідачів до суду не з`явився, матеріали справи містять заяви, у яких представники КМР та Мурованокуроливецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог Закону. Зважаючи на подані представниками відповідачів заяви та письмові пояснення щодо предмету спору, враховуючи думку представника позивача, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи письмові пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] та її сестри [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та копіює свідоцтва про смерть, долученими до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 0,4702 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровийномер 0522884801:01:004:0029, яка розташована у [ADDRESS] ; та земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер 0522884801:01:004:0028, яка розташована у [ADDRESS] . Позивачка та її сестра звернулись до нотаріуса із відповідними заява про прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується наявними копіями матеріалів спадкової справи, відкритої до майна померлої [PERSON] , копії яких були надані нотаріусом на виконання вимог ухвали суду. [PERSON] своєчасно отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаних земельних ділянок, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про право на спадщину, зареєстровані в реєстрі за № 941 та 944. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на частину земельних ділянок: площею 0,4702 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0522884801:01:004:0029, яка розташована у [ADDRESS] ; та площею 0,2500 га, цільове призначення для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер 0522884801:01:004:0028, яка розташована у [ADDRESS] . Як вбачається з наявних матеріалів справи та пояснень представника позивача, сестра позивача [PERSON] не оформила право власності у встановленому законом порядку після смерті матері на іншу частину вказаних земельних ділянок. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть реєстраційний номер [NUMBER] , переклад з німецької мови якого здійснено у встановленому законом порядку та апостельовано. Відповідно до копії заповіту від 23 листопада 2023 року [PERSON] все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] , 1969 року народження. 16 травня 2024 року [PERSON] , 1969 року народження подала до приватного нотаріуса КМНО Кондратьєва В.М. заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь рідної сестри спадкодавця [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] , рідної сестри [PERSON] , до складу спадкового майна, зокрема увійшли: частини земельних ділянок ділянка площею 0,4702 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0522884801:01:004:0029, яка розташована у [ADDRESS] ; та площею 0,2500 га, цільове призначення для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер 0522884801:01:004:0028, яка розташована у [ADDRESS] . Крім того, відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року справа № 753/6742/ 15-ц було визнано за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення - гаражний бокс № [NUMBER] , площею 16,2 кв.м., розташований за адресою [ADDRESS] відповідно до укладеної угоди № 73/99 від 28.07.1999 р. Як зазначає позивачка за вказаним рішенням суду її сестра також не встигла зареєструвати своє право власності. Відповідно до довідки КП КМР «КМ БТІ» від 15 листопада 2024 року згідно з даними реєстрових книг Бюро гаражний бокс № 2-51 на другому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями на [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований. Постановами приватного нотаріуса КМНО Кондратьєва В.М. від 20 лютого 2025 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини земельних ділянок кадастровий номер 0522884801:01:004:0029 та 0522884801:01:004:0028, а також на гаражний бокс № [NUMBER] на другому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями на [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують зареєстроване за спадкоємцем право власності на таке майно та запропоновано звернутись до суду із відповідним позовом. Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини другої статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки у спадщині, переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги до майна померлої [PERSON] . Спадкоємиця за законом першої черги та за заповітом донька [PERSON] - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено пунктами 4.18, 4.21 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, з огляду на те, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги всього майна після смерті рідної сестри, враховуючи, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на таке майно через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельні ділянки з кадастровими номерами 0522884801:01:004:0029 та 0522884801:01:004:0028, а також на гаражний бокс № [NUMBER] на другому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями на [ADDRESS] , з огляду на відсутність будь-яких заперечень та спростування позовних вимог від відповідачів КМР та Мурованокуроливецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, зважаючи на те, що інші особи, які б мали права на обов`язкову частку у спадщині, не звертались до нотаріальних контор із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (протилежного судом не встановлено), суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стосовно визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, а саме - частину земельних ділянок кадастровий номер 0522884801:01:004:0029 та 0522884801:01:004:0028, а також на гаражний бокс № [NUMBER] на другому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями на [ADDRESS] . З огляду на викладене,

Outcome: approved