Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та абонентської плати у розмірі 22 663,92 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 619,75 грн., 3% річних у розмірі 88,17 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , у тому числі до квартири [ADDRESS] , здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а тому являється споживачем послуг, що надаються ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№ 111 (4511)). Позивач зазначає, що відповідач своєчасно з січня 2021 року не вносила плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, з липня 2020 року не вносила плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, а з листопада 2021 року не вносила плату за абонентське обслуговування, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.03.2025 у розмірі 22 663,92 грн. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 619,75 грн. та 3% річних у розмірі 88,17 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2025 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві. 10 червня 2025 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до положень ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Так, з доданого до відзиву на позов опису поштового вкладення убачається, що відповідачем до позову додано копію відзиву для позивача. В свою чергу, відповідачем у порушення вищевказаного п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву не додано доказів на підтвердження надіслання відзиву на адресу позивача, що позбавляє позивача права подати до суду відповідь на відзив з викладеними поясненнями, міркуваннями і аргументами щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх визнання або відхилення. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги поданий відповідачем відзив та викладені у ньому заперечення, оскільки останній подано до суду з порушенням визначеного процесуальним законом порядку, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За повідомленням позивача, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Отже, споживачем послуг які надаються ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» являється відповідач [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідач свої зобов`язання зі сплати послуг з постачання теплової енергії, гарячого водопостачання та абонентського обслуговування не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.03.2025 у розмірі 22 663,92 грн., на підтвердження чого позивачем надано помісячний розрахунок суми заборгованості. За повідомленням позивача, договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води з відповідачем укладено не було. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. ст. 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Докази про звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання позивачем неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд вважає за можливе стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та абонентського обслуговування станом на 01.03.2025 у розмірі 22 663,92 грн. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Нормою частини 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме послуг з постачання теплової енергії, гарячої води та абонентського обслуговування, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 619,75 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 88,17 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено вище, поданий до суду відповідачем відзив на позов із викладеними у ньому запереченнями судом не приймається з підстав порушення порядку його подачі до суду. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають задоволенню шляхом стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved