Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

В липні 2025 року позивачка, через представника, адвоката Герцун В.С., засобами підсистеми «Електронний суд», звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 28 грудня 2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та любові один до одного, різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим сторони з 2023 року припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. Сім`я фактично розпалась і подальше збереження її є абсолютно неможливим, тому повивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 11 липня 2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, у позовній заяві просили суд про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони з 28 грудня 2021 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 3522, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28 грудня 2021 року. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 20 вересня 2022 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану в місті Люблін Люблінського воєводства Республіки Польща). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112\~СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач не змінювала прізвище, тому воно залишається без змін. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved