Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд збільшити розмір аліментів на утримання кожної дитини з 2000 грн. до 4000 грн. щомісячно. Вимоги позову обґрунтовано тим, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2021 шлюб зареєстрований між сторонами було розірвано. Також, Деснянським районним судом м. Києва 17.11.2022 було ухвалено рішення, яким визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2022 по справі № 759/13541/22 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 2 000 грн. на кожну дитину. Позивач зазначає, оплата аліментів відповідачем відбувається примусовим шляхом через ограни виконавчої служби, не у строки та не в повному обсязі. При цьому через високий рівень інфляції та зростання індексу споживчих цін визначена судом сума аліментів не є достатньою для забезпечення потреб дітей, а відтак позивач вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року постановлено матеріали справи № 759/4366/25 передати за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. 07 квітня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, предствником позивача -адвокатом Карапетян А.Р. подано до суду клопотання про розгляд справи за вдсутності сторони позивача, вимоги підтримують та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09.07.2011 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві розірвано. Деснянським районним судом м. Києва 17.11.2022 у справі №754/4969/22 ухвалено заочне рішення, яким визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.10.2022 та до повноліття. У відповідності з довідкою №39/129 виданою ТОВ «Епіцентр К» про те, що [PERSON] з 20.10.2023 дійсно працює на посаді продавця непродовольчих товарів в ТОВ «Епіцентр К», та її дохід за останні 6 місяців становив 125 789,96 грн. (нараховано), 22 642,20 грн. (утримано ПДФО), 4 267,76 грн. (утримано військового збору). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.09.2025, виданого державним виконавцем Архіповим Д.М., вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] згідно виконавчим листом №759/13541/22 станом на 01.09.2025 становить 176 664,60 грн. В позовній заяві позивач зазначила, що розмір аліментів, які стягуються, не вистачає на утримання дитини та забезпечення належного рівня життя дітей, при цьому відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути призначений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не виконує належним чином у повному обсязі обов`язку по утриманню дітей, будучи особою працездатного віку, при цьому доказів неможливості сплати аліментів у розмірі визначеному позивачем відповідачем до суду не надано. При цьому позивач, звертаючись до суду з позовом, як на підставу своїх вимог посилалася на те, що коштів на матеріальне забезпечення дітей не вистачає, через високий рівень інфляції та зростання індексу споживчих цін визначена судом сума аліментів не є достатньою для забезпечення потреб дітей. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 3 196 грн. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд при розгляді позовних вимог про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, а відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому із вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Слід також зазначити про те, що стороною відповідача не надано суду доказів розміру його доходу, які свідчили б про відсутність можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в зазначеному судом розмірі. Доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, а також на підтвердження наявності або відсутності майна суду не надано. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, а також те, що раніше визначений судом розмір аліментів у розмірі 2 000 грн. на кожну дитину не є достатнім для забезпечення належного утримання дітей та їх гармонійного розвитку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2022 до 4 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Outcome: approved