Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

23 травня 2025 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2013 по 31.10.2024 у розмірі 33503,17 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язків щодо сплати заборгованості просить стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у розмірі 13941,47 грн., 3% річних у розмірі 3414,26 грн., пеню у розмірі 522,53 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати в сумі 3028,00 грн. 06 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] скористалась своїм правом подання відзиву та 14 липня 2025 року надала його до суду. Згідно поданого відзиву відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає в повному обсязі посилаючись на те, що у квартирі встановлено автономне індивідуальне опалення та її квартиру відключено від системи централізованого опалення будинку. 19 вересня 2025 року представником позивача подано до суду пояснення в яких останній зазначає, що квартира відповідача не була відокремлена від системи централізованого опалення станом на 08 лютого 2006 року, а тому належним підтвердженням відключення відповідача від системи централізованого опалення будинку слід вважати затверджений міжвідомчою комісією органу місцевого самоврядування акт про відключення від мережі централізованого опалення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Лівицький О.М. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2011 року спадкоємець [PERSON] отримала за заповітом спадкодавця [PERSON] спадщину, яка складається з житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17, 111-112) У АТ «Криворізька теплоцентраль» відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] (а.с. 14) АТ «Криворізька\~теплоцентраль» відповідно\~до тарифів\~на теплову\~енергію,\~постачається теплова\~енергія до\~житлового будинку\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~актами про\~постачання теплової\~енергії,\~а саме\~Актом №\~10\~від 02.10.2013\~про подачу\~теплоносія,\~Актом №\~5\~від 26.03.2014\~про припинення\~теплопостачання,\~Актом №\~11\~від 28.10.2014\~про подачу\~теплоносія,\~Актом №\~3\~від 21.04.2015\~про припинення\~теплопостачання, Актом №\~14\~від 21.10.2015\~про подачу\~теплоносія,\~Актом №\~7\~від 07.04.2016\~про припинення\~теплопостачання, Актом № 28 від 27.10.2016 про подачу теплоносія, Актом № 7 від 25.03.2017 про припинення теплопостачання, Актом № б/н від 28.10.2017 про подачу теплоносія, Актом № б/н від 01.04.2018 про припинення теплопостачання, Актом № 50 від 12.11.2018 про подачу теплоносія, Актом № 126 від 08.04.2019 про припинення теплопостачання, Актом № 7 від 12.10.2019 про подачу теплоносія, Актом № б/н від 15.04.2020 про припинення теплопостачання, Актом № 86 від 04.11.2020 про подачу теплоносія, Актом № 2 від 14.04.2021 про припинення теплопостачання, Актом № 8 від 27.10.2021 про подачу теплоносія, Актом № 120 від 07.04.2022 про припинення теплопостачання, Актом № 21 від 01.11.2022 про подачу теплоносія, Актом № 145 від 23.03.2023 про припинення теплопостачання, Актом № 78 від 15.11.2023 про подачу теплоносія, Актом № 280 від 01.04.2024 про припинення теплопостачання. (а.с. 22-43) Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником(співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил). Згідно із пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок № 4, втратив чинність з 17 вересня 2019 року), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг. Порядком № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06 листопада 2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за № 1320/14587, були внесені зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, листом заступника начальника Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради від 01 грудня 2005 року за № 1395/8Ю, управлінням житлово-комунального господарства виконкому міськради погоджено [PERSON] відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи заявнику вказано на необхідність отримання технічних умов в АТ «Криворіжгаз»; проект, розроблений проектною організацією, монтаж повинна виконати спеціалізована організація відповідно до проекту, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися до для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа» (а.с.85). На момент отримання даного погодження, чинними були Правила надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення № 1497 від 30 грудня 1997 року, відповідно до пункту 9 яких, у разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та з водовідведення, він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому, заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку. На замовлення [PERSON] . ВАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» розроблено робочий проект реконструкції існуючої системи газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Акту про відключення квартири від мереж ЦО (ГВП) від 21 березня 2010 року, складеного представниками монтажної організації ТОВ «КСБК», КЖП № 31, відключено від мереж ЦО і ГВП квартири за адресою: [ADDRESS] . Відключення виконано шляхом влаштування ізольованого транзиту ЦО та ГВП. (а.с. 113) Відповідно до\~копії Акту\~від 23\~березня 2012\~року,\~представник КПТМ\~та представник\~абонент [PERSON] \~склали акт\~про те,\~що при\~обстеженні приміщення за адресою: [ADDRESS] встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення, гарячого водопостачання; стояки ізольовані, заглиблені у стіни; система гарячого водопостачання демонтована; у приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 11 грудня 2010 року. (а.с. 86) Згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час початку процедури по встановленню індивідуального автономного опалення квартири була чинною постанова Кабінету Міністрів України № 1497 від 30 грудня 1997 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», яка надавала право споживачу відмовитися від послуги та відключитися від системи центрального опалення (п.9), однак чинним на той час законодавством не було передбачено чіткого механізму та порядку відключення споживача від централізованого опалення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що процедура відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 01 грудня 2005 року, тобто з дня отримання [PERSON] погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі відповідачів, тобто, до ухвалення виконкомом Криворізької міської ради рішення від 08 лютого 2006 року № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія, не могла видати відповідачеві дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно, після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири відповідачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже, процедура відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, яка розпочалася 01 грудня 2005 року, тобто з дня отримання погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі, і завершилась в березні 2012 року встановленням автономного опалення. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не довів порушення його прав діями відповідачів щодо відключення від централізованого опалення, не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS] , спричинило шкоду йому або третім особам, порушило (негативно вплинуло) роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку. Як вбачається з матеріалів справи, централізоване опалення в квартирі відсутнє та використовується система автономного опалення. Доказів, що порушені права власників інших квартир у будинку суду не надано. За таких обставин, судом встановлено, що відключення квартири за адресою: [ADDRESS] , від мережі централізованого опалення не було самовільним, оскільки таке відключення було проведено у порядку встановленому законодавством. Отже, послугами з централізованого постачання теплової енергії відповідач не користується, а тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги нею отримані не були. На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed