Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 24 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі ТОВ "Авентус Україна") та [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 3555341 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у сумі 15000,00 грн, а відповідач зобов"язався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені договором. 21 вересня 2021 року права грошової вимоги за вказаним кредитним договором відступлені ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на підставі договору факторингу № ККАУ-21092021. Відповідачем умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 49200,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000,00 грн та заборгованості за відсотками 34200,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. 08 вересня 2025 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно вказаного відзиву, позовні вимоги позивача визнає частково, а саме визнає в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 15000,00 грн та в частині нарахованих відсотків в сумі 6412,50 грн, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків в сумі в сумі 34200,00 грн просить відмовити. В обґрунтування зазначив, що кредитним договором строк кредитування встановлений 30 днів, додаткових угод до договору щодо продовження строку кредитування не укладалося, та нарахування відсотків більш ніж за 30 днів є неправомірним. Також звернувся до суду з заявою про зменшення витрат на правову допомогу до 2000,00 грн. Просить врахувати, що він має на утриманні малолітню дитину та отримує не велику заробітну плату за ставкою 11000,00 грн, нерухомого та рухомого майна не має щоб отримувати інший додатковий дохід від оренди майна. У додаткових письмових поясненнях від 25 вересня 2025 року представником позивача підтримано позовні вимоги у повному обсязі, наголошено на необхідності їх задоволення. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 24 січня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір № 3555341 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" надало відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] надані останнім з метою отримання кредиту, строком кредитування на 30 днів (п. 1.4. Договору), зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,90 % в день, та зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 1,425% в день. (а.с. 18-21). Відповідно до п. 1.5. Договору стандартна процентна ставка застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4. цього Договору та у межах нового строку кредиту , якщо відбулась пролонгація з ініціативи споживача , відповідно до п. 4.2. Договору. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено, що знижена процентна ставка застосовується якщо споживач у межах строку, зазначеного в п. 1.4. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Розділом 4 «Пролонгація строку кредиту» Договору передбачені мови пролонгації строку кредитування. Порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі пролонгація (п. 4.2 Договору): 4.2.1. споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.2.2. договору. 4.2.2. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: - перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення», або - протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства info@creditplus.ua ( в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлення товариству, що розміщений на Веб-сайті в розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом. Порядок автопролонгації строку кредиту (далі автопролонгація) (п. 4.3.). 4.3.1. сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніжна 90 календарних днів поспіль, крів випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2.2.-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою дату повернення кредиту. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А760178, час відправки ідентифікатора позичальнику 24.01.2021 18:23:46 на номер телефону [NUMBER] зазначений в договорі, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ " Авентус Україна " (а.с. 24). Зарахування коштів в сумі 15000,00 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] відбулося 24 січня 2021 року, що підтверджується відомостями листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»" від 18 липня 2025 року (а.с.24 зворот). 21 вересня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № ККАУ-21092021, у відповідності до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передав (відступив) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" прийняв належні ТОВ "Авентус Україна" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 31 зворот-35). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № ККАУ-21092021 від 21 вересня 2021 року, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3555341 в сумі 49200,00 грн, з яких: 15000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 34200,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 36). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вище вказаним кредитним договором також вбачається, що відповідач взяті на себе зобов"язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконував, платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснював (а.с. 26-31). 12 серпня 2025 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу про усунення порушення кредитного зобов"язання (а.с.37зворот), яку останнім залишено без виконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору № 3555341 про надання споживчого кредиту від 24 січня 2021 року, вбачається що його укладено в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Наданий договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "Авентус Україна" за договором № 3555341 про надання споживчого кредиту від 24 січня 2021 року, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов"язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував. Посилання представника відповідача у відзиві на порушення з боку позивача в частині нарахування відсотків, а саме нарахування відсотків поза межами строку кредитування є безпідставними. Як було значено вище, умовами договору передбачена можливість пролонгації строку кредитування з ініціативи споживача (відповідача) шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів. Відповідно до графіку платежів, який є додатком договору про надання споживчого кредиту № 3555341 від 24 січня 2021 року датою повернення кредиту та сплатою нарахованих процентів є 23 лютого 2021 року (а.с. 21 зворот). З розрахунку заборгованості за договором № 3555341 від 24 січня 2021 року вбачається, що відповідачем здійснено оплату всіх нарахованих відсотків в сумі 6412,50 грн. При цьому матеріали справи не містять відомостей, та про це не зазначає в своєму відзиві представник відповідача, про те, що відповідач у передбачений п. 4.2.2. спосіб звернувся до кредитора з повідомленням про небажання продовження строку користування кредитом. Враховуючи сплату нарахованих відсотків та неповідомлення відповідачем про небажання продовжувати строк користування кредитом, строк користування кредитом продовжився ще на 30 днів. Окрім того, після закінчення строку користування кредитом, з урахуванням продовження строку користування кредитом за ініціативою відповідача, відповідачем заборгованість погашена не була, в зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено в порядку передбаченому п. 4.3.1. договору ще на 90 днів. Враховуючи вище викладене, нарахування відсотків за кредитним договором здійснено у відповідності до умов договору протягом 150 днів (30+30+90=150), що відображено у розрахунку заборгованості. Також не заслуговують на увагу твердження представника про не укладення додаткової угоди до № 3555341 в частині продовження строку користування, оскільки порядок пролонгації (автопролонгації) передбачений умовами договору, в зв`язку з чим укладення додаткової угоди не вимагалось. Окрім того, відзив не містить відомостей про дії кредитора, що не відповідають умовам договору, а твердження про необхідність укладення додаткової угоди є помилковими. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачу за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. ). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зробив висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо

Outcome: partial