Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом у якому просить суд стягнути з Адвокатського бюро «Соломонюк та партнери» на його користь моральну шкоду завдану неправомірними діями адвоката у розмірі 5\~000\~000(п`ять мільйонів) грн. та перерахувати 50 % моральної шкоди на банківський рахунок «Благодійного дитячого фонду «Джмілі». В обґрунтування позову вказує, що правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з виконанням адвокатом Соломонюком С.А. доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо захисту позивача. Зазначає, що під час виконання доручення адвокат допустив виготовлення неправдивих та образливих процесуальних документів, розголошення адвокатської таємниці, порушення адвокатської етики. Зазначає, що адвокат не виконував свої обов?язки, передбачені дорученням в повному обсязі. Вважає, що дії адвоката Соломонюка С.А. щодо розголошення відомостей, що становлять адвокатську таємницю, невиконання доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та складання образливих документів завдали йому душевних страждань і принижень. Позивач вказує, що переніс стрес і побоювання, були порушені його нормальні життєві зв`язки, він докладає додаткових зусиль для організації свого життя та захисту його прав. У зв`язку з чим просить стягнути на його користь моральну шкоду у визначеному розмірі. Відповідач керуючий Адвокатським бюро «Соломонюк та партнери» Соломонюк С.А. у відзиві (ас. 66) заперечив щодо задоволення позову та просив відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Вказує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження своєї позиції. Не зазначив у чому полягає порушення адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці та у чому полягає моральна шкода. Вважає, що не надано доказів того, що відбулося порушення прав позивача та призвело до моральних страждань, втрати життєвих зв`язків. Зазначив, що Житомирським центром надання безоплатної вторинної правничої допомоги видавались доручення для складання документів процесуального характеру [PERSON] . Після виконання доручень копії складених процесуальних документів з доказами надсилання [PERSON] разом зі звітом про виконану роботу були передані безпосередньо до центру надання безоплатної вторинної правничої допомоги. В інші установи, організації, підприємства та інстанції документи, які були отримані та складені в процесі виконання доручень не передавались АБ «Соломонюк та Партнери». Позивач [PERSON] (в режимі відеоконференцзв`язку) перебуваючи у приміщення ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», яке обладнане для відеконференцзв`язку із судом, самостійно за власним бажанням залишив судове засідання. Відповідно до наявної у справи телефонограми від 07.10.2025 року Данкевич Ю.О. не бажає брати участь у судовому засіданні. Попередньо у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у позові підстав. Суд розглянув справу за відсутності позивача [PERSON] оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті, а також суд враховує положення ст. 13 ЦПК України, щодо диспозитивності цивільного судочинства, здійснення судового розгляду справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Представник відповідача керуючий Адвокатським бюро «Соломонюк та партнери» Соломонюк С.А. у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві заперечує щодо задоволення позову. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. За приписами статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статт Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~\~ під моральною\~\~ шкодою\~\~слід\~\~ розуміти\~\~ втрати\~\~ немайнового характеру\~\~ внаслідок\~\~ моральних\~\~чи фізичних страждань,\~\~або інших негативних\~\~явищ,\~\~ заподіяних\~\~ фізичній\~\~ чи\~\~ юридичній\~\~ особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі\~76,\~77 ЦПК України). Згідно вимог\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Звертаючись зі позовом до суду [PERSON] , який відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», вказує, що Адвокатським бюро «Соломонюк та партнери» завдано йому моральної шкоди. А саме адвокат Соломонюк С.А.,який є керуючим бюро під час виконання доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо його захисту допустив виготовлення неправдивих та образливих процесуальних документів, розголошення адвокатської таємниці, порушення адвокатської етики, не виконував свої обов?язки, передбачені дорученням у повному обсязі чим заподіяв позивачу моральної шкоди. Стверджуючи про те, що адвокат не виконав свої обов`язки передбачені дорученням у повному обсязі позивач зазначив лише загальне формулювання. Не конкретизував у чому полягало невиконання адвокатом доручення. Позивач не зазначив, які саме діяння адвоката чи адвокатського бюро призвели до розголошення адвокатської таємниці чи порушення адвокатської етики. Так відповідно до статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правничої допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності. Разом із тим матеріали справи не містять жодних доказів того, що адвокат Соломонюк С.А. під час виконання доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснив розголошення адвокатської таємниці третім особам. Позивач не конкретизує, ні спосіб розголошення, ні зміст, ні обставини. У відзиві відповідач вказує, що дійсно Житомирським центром надання безоплатної вторинної правничої допомоги видавались доручення для складання документів процесуального характеру [PERSON] . Після виконання доручень копії складених процесуальних документів з доказами надсилання [PERSON] разом зі звітом про виконану роботу були передані безпосередньо до центру надання безоплатної вторинної правничої допомоги. Доказування не може грунтуватися на припущенннях. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1, 2 статті 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна\~правнича допомога\~включає такі\~види правничих\~послуг: захист ;\~здійснення представництва\~інтересів осіб,\~що мають\~право на\~безоплатну вторинну\~правничу допомогу,\~в судах,\~інших державних\~органах,\~органах місцевого\~самоврядування,\~перед іншими\~особами; складення документів процесуального характеру. Разом із тим позивачем [PERSON] у позові не наведено жодних тверджень, а також не додано жодних доказів того, що при наданні йому безоплатної вторинної правничої допомоги на підставі згаданого вище доручення відповідачем не виконано своїх обов?язків. Позивач не зазначено у чому полягало невиконання відповідачем таких обов`язків з надання вторинною правничої допомоги визначені у доручені, не доведено у чому полягає моральна шкода та які саме протиправні дії чи бездіяльність відповідача завдали йому моральної шкоди та причинний зв`язок між ними. Матеріали справи не містять жодних свідчень тому, що дії відповідача мали наслідком те, що позивач докладав певних додаткових зусиль з метою захисту своїх прав та інтересів внаслідок неналежного виконання адвокатом доручення центру надання безоплатної вторинної правничої допомоги чи після того. Таким чином доводи позивача не підтвердженні жодними доказами. Будь-яких конкретних обставин позивач не наводить та не надає достатніх доказів того, що внаслідок виконання відповідачем доручення Житомирського центру надання безоплатної вторинної правничої допомоги порушені права позивача, не доведено, що позивачу завдано шкоду відповідачем і наявний причинний зв`язок між діяннями та зазначеною у позові шкодою. За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, а також те, що позивач звільнений судом від сплати судового збору судові витрати компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене вище, на підставі \~ст.ст.\~15,\~16,\~23,\~1167\~Цивільного кодексу\~України,

Outcome: dismissed