Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

у травні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі позивач, А-Банк) звернулось до суду з цим позовом. В обґрунтування\~позову позивач\~посилається на\~те,\~що 10\~червня 2024\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] (надалі\~ відповідач) укладено кредитний договір № АВН0СТ155101312515, щодо надання останньому кредиту в розмірі 90\~000,00 грн, строком на 36 місяців (тобто до 09 червня 2027 року), зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Зі своєї сторони А-Банк виконав всі умови кредитного договору і надав відповідачеві кредит у зазначеному вище розмірі. Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, у результаті чого станом на 23 травня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 95\~336,16 грн, яка складається з: 80\~423,37 грн заборгованість за кредитом; 14\~300,29 грн заборгованість по відсоткам; 612,50 грн заборгованість за пенею. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Постановленою суддею ухвалою від 29 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем 02 червня 2025 року. Постановленою суддею ухвалою від 05 червня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надав. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 15 січня 2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-Банку та надав згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування та кредитування, викладеними в рекламному буклеті становлять між ним і А-Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами договору про надання банківських послуг до його укладення, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті www.a-bank.com.ua, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві /а.с.6/. 10 червня 2024 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] погоджено Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101312515, шляхом її підписання відповідачем електронним підписом за ідентифікатором [NUMBER] , щодо надання відповідачеві кредиту в розмірі 90\~000,00 грн, строком на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн /а.с.7 зворот-8 зворот/. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що підтверджується копією меморіального ордеру № TR.37295189.34480.6049 від 10 червня 2024 року /а.с.11/. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивачем надано суду виписку по картці [PERSON] , яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем /а.с.11 зворот-12/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23 травня 2025 року [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором № АВН0СТ155101312515 у розмірі 95\~336,16 грн, яка складається з: 80\~423,37 грн заборгованість за кредитом; 14\~300,29 грн заборгованість по відсоткам; 612,50 грн заборгованість за пенею /а.с.10 зворот/. Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що відповідачем порушено обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором та нарахованих відсотків, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені. Так, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 18 Розділу Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України визначено те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжено та який діє станом на день розгляду справи. Таким чином, судом установлено, що оскільки позивачем за період з 10 червня 2024 року за Кредитним договором нараховано відповідачеві до сплати неустойку у виді пені в розмірі 612,50 грн, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення й суд висновує, що підстав для задоволення позову в цій частині немає. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, перевіривши наданий суду розрахунок принципам арифметичної вірності, умовам Кредитного договору, виписки по рахунку, суд висновує, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 94\~723,66 грн, яка складається з: 80\~423,37 грн заборгованість за кредитом; 14\~300,29 грн заборгованість по відсоткам. У решті позову належить відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог частково, на загальну суму 94\~723,66 грн від суми 95\~336,16 грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~406,65 грн (99,35% від сплаченого 2\~422,40 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial