Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 28 липня 2017 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Соборним районним у місті Дніпро відділом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 573. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалось. У подружжя різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття поваги, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. Судові витрати зі сплати судового збору просив залишити за позивачем. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того відповідачу запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні докази. Позивач у судове засідання не з`явилась, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовної заяви та розірвання шлюбу. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28 липня 2017 року укладено шлюб, який був зареєстрований Соборним районним у місті Дніпро відділом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 573, та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Після одруження дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » (арк.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (арк.с.10). Спір про його місце проживання відсутній. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки\~\~у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить задовольнити, оскільки примирення між сторонами неможливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім`я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. При укладенні шлюбу позивач змінила прізвище. Із заяви по суті спору не вбачається, що вона бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, ураховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, суд не вбачає необхідним змінювати прізвище відповідачки на дошлюбне. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 СК України,

Outcome: approved