Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

14 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області, з дня набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/3 частини будинковолодіння [ADDRESS] . Інша 1/3 частина цього будинковолодіння належить позивачу. Стверджує, що є єдиним спадкоємцем за законом, крім неї інших спадкоємців не має. 03 січня 2025 року, відповідно до ст.1270 ЦК України, вона звернулася до сільської ради і написала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. У липні 2025 року вона звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадкове майно, проте нотаріус пояснила їй, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини і їй необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки заява, яку вона написала в сільській раді не підтверджує той факт, що вона прийняла спадщину. Як роз`яснив їй нотаріус, посадова особа лише засвідчила справжність її підпису на заяві, а вона вважала, якщо вона звернулася до органу місцевого самоврядування і в її заяві чітко було вказано, що вона приймає спадщину після смерті [PERSON] , то в неї не виникне ніяких питань з оформлення спадщини в подальшому. Вказує, що звернувшись до органу місцевого самоврядування, вважала, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, подавши заяви про прийняття спадщини 03 січня 2025 року. Вона мала намір оформити свої спадкові права одразу ж після того, як закінчиться шість місяців після смерті матері. Шість місяців закінчилось 25 червня 2025 року. В липні 2025 року вона звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори і отримала усне роз`яснення, а 13 серпня 2025 року вона отримала письмову відповідь нотаріуса. Вважає, що має поважну причину для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, так як вона в шестимісячний строк з дня смерті матері, а саме [INFO] , звернулася до органу місцевого самоврядування і написала заяву про прийняття спадщини, в якій чітко вказала про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За вказаних обставин, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано від державного нотаріуса інформацію про заведення спадкової справи та осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] 23 вересня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та на їх задоволенні наполягає. Представник відповідача Балаклеївської сільської ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести за наявними у справі документами без участі представника Балаклеївської сільської ради. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, яка викладена у заявах про розгляд справи без їх участі, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30 грудня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області, про що 30 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис №1479 (а.с.6). Відповідно до виписки з погосподарської книги №494/02-21, складеної Відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради 04 серпня 2025 року, дійсно згідно погосподарського обліку за 2021-2025 рр. (книга №8) обліковується 2/3 за [PERSON] та 1/3 за [PERSON] один житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що їй належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, у тому числі на 2/3 частини житлового будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 11 вересня 1991 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14 серпня 2025 року за №00053007814, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 24 жовтня 1992 року складено актовий запис №35. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 21 вересня 2001 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 21 вересня 2001 року, про що в цей же день в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №25. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Отже, позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] та її спадкоємцем першої черги.\~ Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки №493/02-21, складеної Відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради 04 серпня 2025 року, дійсно [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті в даному будинковолодінні була зареєстрована одна (а.с.8). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 05 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] , остання з 17 листопада 2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Як вбачається з листа №1330/01-16 від 23 серпня 2025 року, наданого Смілянською державною нотаріальної конторою на виконання ухвали суду про витребування доказів, після смерті [INFO] [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.22). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22 серпня 2025 року за №82299152, яка надана Смілянською державною нотаріальною конторою, за пошуковими параметрами « [PERSON] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.23). Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] , при цьому не проживала з останньою на день її смерті, в зв`язку з чим повинна була подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що у липні 2025 року вона звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадкове майно, проте нотаріус усно пояснила їй, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини і їй необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а 13 серпня 2025 року отримала від державного нотаріуса письмову відповідь щодо необхідності визначення їй судом додаткового строку для прийняття спадщини. Листом №1257/01-16 від 13 серпня 2025 року Смілянська державна нотаріальна контора, з приводу звернення по оформленню спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області, роз`яснено [PERSON] про те, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додаткових строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Одночасно повідомлено, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. У разі неможливості виконання наведених умов, роз`яснила право звернення до суду для вирішення зазначеного питання.\~\~ З огляду на вищевикладені встановлені судом обставини, відповідно до яких спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] пропустила строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .\~ Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №17 «Про судову практику в справах про успадкування» особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, шестимісячний строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 25 червня 2025 року, при цьому позивач [PERSON] усно звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у липні 2025 року та у серпні 2025 року, при цьому внаслідок останнього звернення отримала від державного нотаріуса роз`яснення з приводу необхідності звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а до суду з даною позовною заявою 14 серпня 2025 року, тобто пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та становить не більше двох (двох) місяців. Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі №681/203/17-ц зазначив, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Крім того, згідно п.1.1 та п.1.2 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України "Про нотаріат". Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат», у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах; 6) видають свідоцтва про право на спадщину; 7) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. Згідно п.3.3 Розділу ІV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто посадовій особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Відповідно до п.3.4 Розділу ІV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036, якщо спадкоємець особисто прибув до посадової особи органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, засвідчення справжності його підпису відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» на таких заявах не вимагається. У цьому випадку посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом посадової особи органу місцевого самоврядування. Одночасно, згідно п.4 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036, засвідчення справжності підпису на документах: п.4.1. Посадова особа органу місцевого самоврядування засвідчує справжність підпису на документах, крім тих, які відповідно до закону або за вимогою сторін підлягають нотаріальному посвідченню. На заповіті може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. У цьому випадку посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу як того, хто підписався, так і того, за кого ця особа підписалася; п.4.2. Посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені в документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою; п.4.3. Посадова особа органу місцевого самоврядування не може засвідчувати справжність підпису фізичної особи на документі, в якому стверджуються обставини, право посвідчення яких належить лише відповідному державному органові (дата народження, смерті, укладення шлюбу, наявність хвороби, інвалідності, право власності на майно тощо). 03 січня 2025 року старостою Костянтинівського старостинського округу Балаклеївської сільської ради Чмут Т.І. засвідчено справжність підпису [PERSON] у заяві останньої, яка адресована компетентним органам (а.с.11). Як вбачається зі змісту вищевказаної заяви, [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання якої було: [ADDRESS] . Цією заявою вона приймає спадщину після її ( [PERSON] ) смерті. Їй роз`яснено, що її заява про прийняття спадщини може бути нею відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Зміст ст.1223, 1231, 1232, 1238, 1281, 1282, 1297 ЦК України їй роз`яснено. Документи, що стосуються оформлення нею спадкових прав, а також додаткові відомості щодо вирішення успадкування, нею будуть надані пізніше. Таким чином, засвідчивши справжність підпису [PERSON] у вищевказаній заяві староста Костянтинівського старостинського округу Балаклеївської сільської ради Чмут Т.І. здійснила нотаріальну дію, передбачену п.4 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036. Натомість, як вбачається з позовної заяви [PERSON] , остання вважала, що вищевказана заява була складена старостою Костянтинівського старостинського округу Балаклеївської сільської ради Чмут Т.І. відповідно до Розділу ІV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036, та підтверджувала подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд вважає, що внаслідок необізнаності позивача [PERSON] про те, що засвідчивши справжність підпису останньої у заяві від 03 січня 2025 року, в якій вони висловила свій категоричний намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , староста Костянтинівського старостинського округу Балаклеївської сільської ради Чмут Т.І. здійснила нотаріальну дію, передбачену п.4 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за №1298/20036, а не нотаріальну дію, передбачену Розділу ІV вказаного Порядку, мало своїм наслідком пропущення, на незначний проміжок часу, строку для подачі ним заяв про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк подачі позивачем [PERSON] до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , пропущений з поважних причин, внаслідок чого позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved