Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку окремого провадження звернувся адвокат Перебийніс Світлана Василівна, яка діє від імені заявниці [PERSON] , із заявою про оголошення померлою фізичної особи. Заявниця просить оголосити [PERSON] , [INFO] , яка проживала по [ADDRESS] померлою. Ухвалою судді від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати за правилами окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, звернулися із заявою про розгляд справи у їхню відсутність, підтримали заяву, просили задовольнити. Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду судової справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив такі обставини. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.04.1971 року. Крім заявниці у [PERSON] , [INFO] , ще був син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.1977 року. Останній раз заявниця бачила свою матір у 1981 році. Уже в дорослому віці, заявниця разом із братом зверталися до правоохоронних органів із заявою про розшук матері, але її місцезнаходження так і не було встановлено. Згодом заявниця звернулася до працівників поліції з проханням надати матеріали архівних перевірок щодо розшуку матері, проте їй повідомили, що через неодноразові реформи правоохоронних органів документи не збереглися. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 29.02.2024\~убачається,\~що зареєстрованим\~місцем проживання\~ [PERSON] є [ADDRESS] . 29.07.2024 брат заявниці [PERSON] був мобілізований на військову службу у військову частину [NUMBER] , а в подальшому переведений до в/ч [NUMBER] згідно витягу з Наказу Міністерства Оборони України № 268 від 22.09.2024. Також заявниця надала суду сповіщення № 66 від 15.10.2024, відповідно до якого її, як сестру [PERSON] повідомлено про те, що її брат 13.10.2024 зник безвісти під час стрілецького бою з противником поблизу населеного пункту Новоіванівка Суджанського району Курської області Російської Федерації. 17.10.2024 відкрито кримінальне провадження № 12024250380000456 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. В рамках зазначеного кримінального провадження призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Для проведення експертизи біологічний матеріал надала заявниця, тобто рідна сестра зниклого військовослужбовця, що підтверджується Витягом з\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань. До заявниці звернулися представники військової частини, у якій проходив службу [PERSON] , та повідомили, що за наявними документами у нього є рідна мати. Оскільки офіційні відомості про її смерть відсутні, саме вона вважається особою, яка має право на державні виплати та допомогу у зв`язку зі зникненням безвісти сина. У зв`язку з цим заявниця відновила пошуки своєї матері, сподіваючись, що вона ще жива. Однак протягом понад 40 років [PERSON] жодного разу не дала про себе знати не з`являлася, не телефонувала та не писала листів. Враховуючи, що з останньої зустрічі з матір`ю минуло більше 40 років, а відомостей про неї немає, заявниця вважає, що вона померла. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , а також рідною сестрою [PERSON] , який зник безвісти поблизу населеного пункту Новоіванівка Суджанського району Курської області Російської Федерації. Таким чином, на сьогодні у заявниці наявна об`єктивна необхідність звернення до суду в порядку окремого провадження з метою оголошення її матері [PERSON] , [INFO] , померлою. Це необхідно для отримання можливості, у разі потреби, подавати заяви до військової частини, у якій проходив службу її брат, щодо одержання належних грошових виплат. Крім того, відповідно до листів Державної міграційної служби № 6.1-11058/6-25 від 27.08.2025 та № 6.2-9729/6-25 від 08.09.2025, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, відомості про оформлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] , [INFO] , відсутні. За інформацією, наданою територіальними органами Державної міграційної служби України, [PERSON] , [INFO] , станом на 20.08.2025 та 09.09.2025 не зверталася до територіальних підрозділів ДМС України з питань оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання в порядку, визначеному законодавством. Відповідно, територіальними органами ДМС не приймалося рішень щодо оформлення або відмови в оформленні таких документів стосовно зазначеної особи. Згідно з листом Пенсійного фонду України № 2800-060203-7/57404 від 29.08.2025, за даними інформаційних систем Пенсійного фонду станом на серпень 2025 року, [PERSON] , [INFO] , на обліку як одержувач пенсії чи інших соціальних виплат не перебуває. Розглядаючи подану заяву, суд керується такими нормами чинного законодавства. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305309 ЦПК України). Заявниця для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою. Суд вважає, що обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995\~№ 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. З огляду на викладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету звернення щодо оголошення особи померлою, суд доходить висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, що зумовлений необхідністю реалізації права на оформлення спадкових прав і отримання належних соціальних виплат. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно із ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Отже, з урахуванням зібраних у справі доказів та їх належної оцінки, наявні достатні підстави для оголошення [PERSON] , [INFO] , померлою. З огляду на викладене подана заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved