Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частин житлового будинку А-1, загальною площею 49,20 кв м, житловою площею 30,70 кв.м, веранда «а», надвірні будівлі літня кухня Б з верандою «б» та тамбуром «б-1», погріб В, сарай Г, вбиральня Д, огорожа №1,2, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,23 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі рішення виконкому Русько-Лозівської сільської ради №203 від 11.11.2008 видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого власником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , опис об`єкта: загальна площа - 49,20 кв.м., житлова площа 30,70 кв.м.; земельна ділянка фонду Русько-Лозівської сільської ради; будинок А1, 49,20 кв.м.; літня кухня Б; погріб В; сарай Г; вбиральня Д; огорожа №1 - №2. Мати позивача проживала за адресою: [ADDRESS] , позивач також зареєстрована та фактично проживає за вказаною адресою. Мати за життя 25 листопада 2004 року склала заповіт на користь дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозвської сільської ради Дергачівського району Харківської області 25.11.2004 року, зареєстровано в реєстрі за №136. [INFO] [PERSON] померла. Позивач 13.03.2013 року подала в Дергачівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . З аналогічними заявами до нотаріуса звернулися відповідачі, [PERSON] і [PERSON] [PERSON] і [PERSON] не звертались з заявами про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON] помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Була заведена спадкова справа, витяг про реєстрацію 335014658, номер у нотаріуса 103/2013. Нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори своєю постановою від 3 червня 2024 року № 893/02-31 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки немає інформації за якою адресою, з ким та в який період була зареєстрована померла, після пожежі в приміщенні старостату внаслідок ракетного удару через військову агресію рф була знищена вся документація та оргтехніка. Представник позивача надала заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без її участі. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечували. Представник відповідача, Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області, Суржкова В.В. надала суду письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення на розсуду суду. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістки не вручена під час доставки та повернуті до суду, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судові повістки відповідачам вручені. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням\~того,\~що відповідачі,\~будучи належним\~чином повідомленими\~про дату\~та час\~розгляду справи, не\~з`явилися у\~судове засідання,\~не подали\~відзиви на\~позов,\~до того\~ж,\~інформація щодо\~часу розгляду\~даної справи\~розміщена на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів (постановляє\~заочне рішення). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтями15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,23 га, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить [PERSON] , видано на підставі Рішення виконкому Русько-Лозівської сільської ради № 203 від 11.11 2008 року. Загальна площа будинку А1 - 49,20 кв.м., житлова площа 30,70 кв.м., надвірні будівлі літня кухня Б, погріб В, сарай Г , вбиральня Д, огорожа № 1 - №2. [PERSON] 25 листопада 2004 року склала заповіт, відповідно якого належне їй майно заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозвської сільської ради Дергачівського району Харківської області 25.11.2004 року, зареєстровано в реєстрі за №136. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис - 66. Позивач 13.03.2013 року подала в Дергачівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . З аналогічними заявами до нотаріуса звернулися відповідачі, [PERSON] і [PERSON] . Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої О.А. згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 3 червня 2024 року №893/02-31 було відмовлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті їх матері [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] не звертались з заявами про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 18833. Згідно відповіді в.о. завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області О. Мезєва від 28.01.2025 №125/01-16, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на час відкриття спадщини постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , була заведена спадкова справа №203/2013. Спадкоємцями на спадкове майно згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Хурсовою С.І. 25 листопада 2004 року та зареєстрованого у реєстрі за №136 є діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожен. 15 березня 2013 року із заявою про прийняття спадщини за законом звернулися діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Більше із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1ст. 1220\~ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Статтею 1218ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~ст.1222 ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до п.5\~ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1\~ст.1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). Згідно з ч.3\~ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78\~ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved