Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

30.09.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Заявниця [PERSON] є донькою померлої особи [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 14.01.1983 року. 02.06.2007 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2007 року. На підтвердження смерті [PERSON] було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2015 року, оформлене на бланку українського зразка з українською печаткою. Проте зазначене свідоцтво видане у місті Донецьк, яке на момент видачі вже перебувало у тимчасовій окупації, тому такий документ не може бути використаний для державної реєстрації смерті в Україні. Встановлення факту смерті матері необхідне для реєстрації смерті на території України та отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та залучено в якості заінтересованої особи Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У судове засідання заявниця не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Фактичні обставини встановлені судом Заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою від 27.10.2023 року №5112-5003014295 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 02.06.2007 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2007 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду Згідно ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п. п. 1, 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституціїта законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2015, яке видано органом на території міста Донецьк Донецької області не засвідчують у встановленому порядку факту смерті громадянина України [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про його смерть на території України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно п.п.1, 2 ч.1\~ст.17 Закону України«Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України18.10.2000року №52/5\~встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території (ч.1\~ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України») Згідно п.1 ч.1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~для цілей цього\~Закону\~тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється діяКонституціїта законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст.1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Як випливає із II Розділу Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 місто Донецьк з 07.04.2014 року відноситься до Тимчасово окупованих російською федерацією територій України і на його території органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому законом порядку. Згідно п.п.1, 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.ч.2, 3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підтвердження факту смерті батька, заявницею долучено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2015, яке видано органом на території міста Донецьк Донецької області, на тимчасово окупованій території України. Згідно з вимогами ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Приймаючи до уваги положення ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2015 не створюють правових наслідків, проте можуть свідчити про факт смерті [PERSON] на території міста Донецьк Донецької області. Відповідно ч. 5\~ст. 317 ЦПК України\~та в порядку\~ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», копія судового рішення про встановлення факту смерті невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Згідно ч. 2\~ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених вимог в частині зобов`язання Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести державну реєстрацію смерті та видати свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану заявнику, оскільки саме по собі відповідне рішення суду є підставою для внесення відомостей та видачу свідоцтва. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ч. 2ст. 319 ЦПК України\~дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті громадянина України [PERSON] . Висновки за результатами розгляду справи При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial