Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Романенка М.Є. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2022 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір № 887571 про надання споживчого кредиту. Законодавством України, передбачено, що оформлення кредиту онлайн з використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовим ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 887571 від 21.12.2022, який знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів кредитної картки у розмірі 10000 грн. Кредит надається на споживчі (особисті) потреби шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. Для платіжних операцій по картках Товариством використовується відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно графіка платежів, крім випадку визначеного умовами кредитного договору. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушення чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. На підставі договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 16172,55 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~8688,3 грн.; заборгованість за відсотками\~7484,25 грн., заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн., заборгованість за пенею становить 0 грн. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16172,55 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 25.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження\~по справі без повідомлення учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначає про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~повідомлений належним\~чином про\~розгляд справи, від\~Укрпошти повернувся\~до суду\~конверт з\~відміткою причини\~повернення «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,\~ крім цього відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті суду, відзив на позов не надав, заяв та клопотань не надходило, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~дійшов такого\~висновку.\~ Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між що 21.12.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір № 887571 про надання споживчого кредиту, відповідно умов на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. Відповідно до умов кредитного договору, цей кредитний договір (індивідуальні частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Договір власноруч підписаний відповідачем [PERSON] (а.с.18-21). Також відповідачем власноруч підписано заяву-анкету паспорт споживчого кредиту (а.с.21-24). Відповідач\~ [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 21.12.2024 становить 16931,05 грн., з яких: 8688,3 грн. основний борг; 7484,25 грн. борг по відсоткам (а.с.13). 23.07.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2307-24 відповідно до умов якого набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», у тому числі і до [PERSON] . Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу, право вимоги до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 887571 від 21.12.2022 перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 12, 27-32). У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 887571 від 21.12.2022 позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі № 887571 від 21.12.2022, направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості в сумі 16172,55 грн. (а.с.37). Згідно Платіжної інструкції № 19963 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» через АТ «ПУМБ» перерахувало [PERSON] кошти згідно кредитного договору № 887571 від 21.12.2022 (а.с.34). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. В ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаним договором на підставі договору про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.37). Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, стороною відповідача суду не надано. За вказаних обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, даний позов слід задовольнити в повному обсязі в розмірі 16172,55 гривень. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2025 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Лівак І.М. укладено договір про надання правничої допомоги № 42649746, а також укладено додаткову угоду № 887571 до договору № 42649746 про надання правої допомоги від 01.01.2025. Надано акт 887571 про підтвердження факту правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.05.2025 (а.с.9, 15-17). При вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії витрат на професійну правничу допомогу. При вирішення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (становлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Лавенс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. При цьому, суд враховує, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні за відсутності сторін. Таким чином,\~виходячи з\~критеріїв реальності\~та розумності,\~а також\~враховуючи складність\~справи,\~обсяг виконаних\~адвокатом робіт,\~слід дійти\~висновку про\~неспівмірність заявленого\~до стягнення\~розміру судових\~витрат на\~правничу допомогу\~у сумі\~6000,00 грн., який є завищеним. Разом з тим, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в сумі 2000,00 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved