Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

16.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про виправлення описки в частині дати договору, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 13.05.2024-100002902 від 13.05.2024 у розмірі 26 240, 00 грн та 2422,4 грн судового збору. Стислий виклад доводів позову Позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" обґрунтовані тим, що 13.05.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферту) № 13.05.2024-100002902, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 8000, 00 грн, строком на 112 днів. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти в розмірі 1.5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 10% від суми кредиту та дорівнює 800, 00 грн. Також за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 80, 00 грн. Відповідач належним\~чином не\~виконує умови\~договору щодо\~погашення заборгованості\~ за\~кредитним договором,\~у зв`язку\~із чим\~у нього\~виникла заборгованість\~станом на\~ 02.09.2024 у розмірі 26 240, 00 грн, з яких: 8000, 00 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 440, 00 грн проценти, 800, 00 грн комісія та 4000, 0 грн неустойка. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідача. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження. Представник позивача Ларіонов К.О. у судовому засіданні 20.08.2025 позовні вимоги підтримав, вказав на допущену описку у договорі в частині написання дати договору, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. У судове засіданні 01.10.2025 учасники справи, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд, не прибули. Представник позивача Ларіонов К.О. відповідно до поданої заяви просив справу слухати за його відсутності, підтримав позов. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка ним отримана 22.08.2025. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 13.05.2024 ТОВ \~«Споживчий центр» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір № 13.05.2024-100002902,\~ за умовами якого позичальнику 14.05.2024 надано кредит, шляхом перерахування коштів на належний позичальнику електронний платіжний засіб 5457-08ХХ-ХХХХ-9452 у розмірі 8000, 00 грн, строком на 112 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 02.09.2024, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, орієнтовна річна процентна ставка 16163, 68 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 19078, 93 грн, комісія 10% від суми кредиту, що становить 800, 00 грн. Неустойка: 80,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е319 (а. с. 13-18). У графіку платежів, який відповідно до п 3.3.7 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) є невід`ємною частиною кредитного договору № 13.05.2024-100002902\~від 13.05.2024\~укладеного між\~ТОВ \~«Споживчий центр» та [PERSON] встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит 112 дні (чотири розрахункові періоди по 28 днів), дата повернення 02.09.2024, сума кредиту 8000, 00 грн, проценти за користування кредитом 10 278,93 грн, комісія 800,00 грн (а.с. 18). ТОВ \~«Споживчий центр» 14.05.2024 надало відповідачу грошові кошти (Швидкий кредит) за кредитним договором № 13.05.2024-100002902, шляхом перерахування на картку [NUMBER] *52, що доводиться квитанцією від 14.05.2024 ID платежу 2461762700 (а. с. 19). Відповідно до\~копії довідки\~розрахунку про\~стан заборгованості\~за кредитним\~договором №\~13.05.2024-100002902\~ - заборгованість [PERSON] за становить 26 240,00 грн, з яких: 8000,00 грн основний борг, 13 440,00 грн проценти (нараховані за період з 14.05.2024 по 02.09.2024), 800, 00 грн - комісія, 4000, 00 грн - неустойка (а. с. 11). Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповіло до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в зв`язку з військовою агресією на території України введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений і триває станом на час розгляду справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Наявними у\~справі доказами\~доведено,\~що ТОВ\~ «Споживчий\~центр» \~ покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № 13.05.2024-100002902 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 14.05.2024 грошові кошти. Із наданої позивачем довідки-розрахунку\~про стан\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 13.05.2024-100002902\~ вбачається, що загальна суму боргу за кредитом становить 26 240,00 грн, з яких: 8000,00 грн основний борг, 13 440,00 грн проценти (нараховані за період з 14.05.2024 по 02.09.2024, 800, 00 грн комісії та 4000, 00 грн - неустойка. Відповідач не скористався правом подати відзив на позов та фактично не оспорив, що він не здійснював погашення боргу за кредитним договором. Отже 8000,00 грн основного боргу та 800,00 грн комісії суд стягує в повному обсязі. Щодо стягнення боргу за процентами, які позивач визначив у сумі 13 440,00 грн, нараховані за період з 14.05.2024 по 02.09.2024, суд доходить таких висновків. Згідно приписів пункту 8 частини 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», процентна ставка, її тип та порядок обчислення встановлюється у договорі і є істотною умовою цього договору. Як зазначалося вище, умовами кредитного договору передбачено, що процента ставка за користування грошовими коштами встановлена у розмірі 1.5% щоденно. 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2024 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас, п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 22.04.2024 року до 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати - 1,5 %, а з 21.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки 1 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для визначення розміру заборгованості за процентами за кредитним договором № 13.05.2024-100002902 від 13.05.2024 із 21.08.2024 до 02.09.2024 максимальна процента ставка не має перевищувати 1 %. Оскільки сума боргу за тілом кредиту складає 8 000 грн, розмір процентів за період із 21.08.2024 до 02.09.2024 складає 1040, 00 грн із розрахунку 8000*0,01*13. За період із 14.05.2024 до 20.08.2024 сума боргу за процентами складає 11\~880, 00 грн, із розрахунку 8000*0,015*99. Отже, розмір процентів за договором, які підлягають стягненню із відповідача складає 12\~920,00 грн. У стягненні решти процентів суд відмовляє. Щодо стягнення неустойки, яку позивач визначив у розмірі 4000,00 грн, суд доходить таких висновків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 4 000,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягала списанню. Тому, виходячи з умов кредитного договору\~№ 13.05.2024-100002902, суд стягує з [PERSON] борг за наданим кредитом в розмірі 21\~720, 00 грн, що включає: 8000, 00 грн - основного боргу, 12\~920,00 грн - процентів та 800, 00 грн - комісії. У стягненні процентів у розмірі 520 ,00 грн та 4000, 00 грн неустойки - суд відмовляє. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 2005 грн 10 коп. (21720,00 *2422, 40: 26240,00).

Outcome: partial