Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

В серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2021 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] в електронній формі укладено договір №191939-КС-002 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на банківську картку в розмірі 14000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, зі сплатою 0,86796429 процентів за кожен день користування кредитом (фіксована ставка). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач зобов`язання\~за вказаним\~договором належним\~чином не\~виконував,\~внаслідок чого\~допустив заборгованість,\~яка станом\~на 08\~серпня 2025\~року складає 28506,04 грн, з яких: 13615,36 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 14890,68 грн - сума прострочних платежів по процентах. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн судового збору. У відзиві на позовну заяву, відповідач вказав про визнання позовних вимог в частині стягнення кредитної заборгованості в повному обсязі. Також у зв"язку з визнанням позову, просив застосувати положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України щодо вирішення судом судових витрат. У відповіді на відзив представником позивача підтримано позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", позов підтримують в повному обсяз. Відповідач [PERSON] також згідно поданої письмової заяви просив про розгляд справи без його участі. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважаєможливим проводитирозгляд справиза відсутностісторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 24 липня 2021 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікційних систем, дистанційно, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором укладено договір №\~191939-КС-002 про надання кредиту, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 14000,00 грн, строком кредитування на 24 тижні до 08 січня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,86796429 % в день та комісії за надання кредиту у розмірі 2100,00 грн, що узгоджується п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору. Сторони визначили орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 30840,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3624,71\~% (а.с. 24-25) Крім того, відповідач попередньо прийняв пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), ознайомився з паспортом споживчого кредиту, заповнив анкету позичальника та підтвердив укладення кредитного договору (а.с. 22-23, 26-29, 31). Отримання відповідачем\~кредитних коштів\~підтверджується квитанцією про здійснення 24 липня 2021 року переказу грошових коштів у розмірі 14000,00 грн на банківську картку відповідача [NUMBER] (а.с. 32). Згідно листа АТ КБ "Ощадбанк" від 09 вересня 2025 року, якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с. 76). \~ \~ \~ \~У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідача станом на 08 серпня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 28506,04 грн, з яких: 13615,36 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 14890,68 грн - сума прострочених платежів по процентах (а.с. 12-20). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Відповідач не довів належного виконання зобов"язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, позов визнав. Враховуючи вище наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 11). Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті. За такого, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1211,20 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved