Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

12 серпня 2025 року до Білопільського районного суду Сумської області за підсудністю із Сумського районного суду Сумської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] , яка мотивована тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 08 січня 2022 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що причиною розпаду сім`ї є зловживання відповідачем алкогольними напоями, постійні прояви агресії відносно неї, образи, приниження. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді від 13 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 19). Позивачка [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~подала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позов підтримує\~(а.\~с.\~24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду він не повідомив, відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а. с. 26). Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також те, що позивачка не заперечує проти проведення судового засідання без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 січня 2022 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис за №04 (а. с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Згідно із позовною заявою причинами розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин позивачка зазначила зловживання відповідачем алкогольними напоями, постійні прояви агресії відносно неї, образи, приниження. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Суд зазначає, що аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. І хто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки позивачка не бажає надалі підтримувати сімейні відносини із відповідачем, на розірванні шлюбу наполягає, тому суд не може примушувати її до шлюбу поза її волею. При цьому суд зазначає, що у подальшому у відповідача відсутні будь-які перешкоди налагодити свої стосунки із позивачкою після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн, що був сплачений нею при звернення з цим позовом до суду.

Outcome: approved