Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт його проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю більше 5 років до дня його смерті в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він проживав разом з [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні права та обов`язки, заявник піклувався про [PERSON] , забезпечував його ліками та продуктами харчування, а той, у свою чергу, топив грубу, починаючи з січня 1999, і до дня смерті [PERSON] - [INFO] . Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Заявник у судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що [PERSON] близька йому людина, проживав [PERSON] у його домі орієнтовно 6 років. У [PERSON] померли його дружини, він залишився зовсім один. Він потребував догляду. Сім`я [PERSON] над ним змилувалася та вирішила його взяти жити до себе, вони його годували. Зазвичай він не хворів, оскільки був здоровий, але потім захворів, його відвезли у лікарню, де він помер. Дітей у нього не було. До самої смерті він проживав у будинку заявника. Заявник і здійснив його поховання. Зазвичай, вони всією сім`єю обідали та звали [PERSON] , щоб він не почував себе одиноким. Акцентував увагу суду, що [PERSON] мав свій бюджет, а сім`я заявника - свій. Як вдячність [PERSON] допомагав їм по домогосподарству. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без участі її представника, вимоги [PERSON] визнає. Представник заявника просив заяву задовольнити за наведених у ній підстав. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Положеннями ч.1 ст.315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Водночас, згідно ч.2 ст.315 цього Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в с. Петрівка Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] в с. Махнівка Ніжинського району Чернігівської області. Згідно довідки № 37 від 09.05.2025, виданої Махнівським старостинським округом Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживав з [PERSON] у [ADDRESS] без реєстрації місця проживання. Відповідно до довідки № 71 від 18.04.2005, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, до дня смерті [PERSON] був під опікою [PERSON] , який за власні кошти його поховав. У відповідності до довідок Борзнянської державної нотаріальної контори від 05.08.2025 року № 684/01-16 та Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 06.08.2025 № 1861/01-11 після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином заявника. [PERSON] він знав, оскільки свої останні роки він у них проживав. Пам`ятає, що вони разом харчувалися, а [PERSON] доглядав за городом. Його забрали до себе у будинок, оскільки [PERSON] самому було важко. Він попросився, а вони його взяли. Жили як одна сім`я, заявник його поховав. [PERSON] був йому як дід. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч.2 ст.1258 ЦК України). У ст.1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані заявником письмові докази та показання свідка за правилами ст.89 ЦПК України, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд приходить до висновку, що заявницею всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не доведено факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років на час відкриття спадщини, що давало б йому право претендувати на спадкове майно як спадкоємця четвертої черги за законом. Адже, в судовому засіданні знайшла підтвердження лише обставина спільного проживання [PERSON] із родиною заявника понад п`ять років. Однак, на переконання суду відносини заявника та [PERSON] не носили характеру сімейних, а вказані особи не були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків. Одночасно суд констатує, що заявник та [PERSON] не були рідними чи близькими особами. Надання ж заявником допомоги [PERSON] , який після смерті сина був одинокою особою похилого віку та за станом здоров`я потребував стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання заявника з [PERSON] однією сім`єю. Фактично, між сім`єю заявника та [PERSON] сформувалися відносини догляду, що не є тотожним сімейним відносинам. Тому, суд вважає, що в даній ситуації заявник є «штучним» спадкоємцем щодо померлого [PERSON] і відхиляє твердження заявниці про наявність підстав для застосування стосовно неї ст.1264 ЦК України. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25 травня 2022 року у справі №542/1648/19 за схожих правовідносин. Суддя Верховного Суду Василь Крат зазначає, що досить давно в практиці існує проблема «солом`яних чоловічків» (Strohmann, homme de paille, man of straw), чи «дерев`яної голови» (testa di legno) як «штучних» спадкоємців, а тому судам необхідно бути обережними при аналізі даних правовідносин, звертати уваги на штучність заяви з метою отримання спадщини (https://protocol.ua/ua/vasil_krat_rozpoviv_pro_okremi_aspekti_zahistu_interesiv_teritorialnoi_gromadi/#:~:text=%D0%A3%20%D0%BF%D1%80%D0%B0%D0%BA%D1%82%D0%B8%D1%86%D1%96%20%D0%B2%D0%B8%D0%BD%D0%B8%D0%BA%D0%B0%D1%94%20%D1%87%D0%B8%D1%81%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D0%B0%20%D0%BA%D1%96%D0%BB%D1%8C%D0%BA%D1%96%D1%81%D1%82%D1%8C%20%D1%81%D0%B8%D1%82%D1%83%D0%B0%D1%86%D1%96%D0%B9%2C%20%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8,%D0%BF%D1%80%D0%BE%D1%82%D1%8F%D0%B3%D0%BE%D0%BC%20%D0%BF'%D1%8F%D1%82%D0%B8%20%D1%80%D0%BE%D0%BA%D1%96%D0%B2%2C%20%D0%B0%20%D0%BF%D0%BE%D1%82%D1%96%D0%BC%20%D1%86%D1%8F%20%D0%BD%D0%B5%D1%80%D1%83%D1%85%D0%BE%D0%BC%D1%96%D1%81%D1%82%D1%8C). Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, вимоги даної заяви є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. При цьому, суд обізнаний, що Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999р. № 5-рп/99 зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Однак, таких доказів у цій справі немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed