Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Івашківська Альона Олександрівна, звернувся з позовом до Радівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення про приватизацію житлового будинку. В обгрунтування\~позову зазначає,\~що [PERSON] , [INFO] з моменту народження та по 02.10.2023 року був зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку проживали, також [PERSON] [INFO] (бабуся Позивача), [PERSON] , [INFO] (мати Позивача), [PERSON] , [INFO] (дядько Позивача). Всі вони на даний час померли. До 15.05.2017 року Позивач постійно проживав в даному будинку, з 15.05.2017 року по 25.09.2023 року знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні у КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І .Ющенка ВОР» відповідно до Ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.07.2017 року (справа № 145/817/17). Станом на 08.06.2012 року згідно Акту прийому-передачі та відповідно до Облікової картки об`єкта погосподаського обліку на 2011-2015 роки головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] вказана [PERSON] (бабуся Позивача). Відповідно до Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2023 року (справа №127/24460/23) до [PERSON] було припинено застосування примусових засобів медичного характеру у вигляді госпіталізації. Після закінчення лікування Позивач влаштувався на роботу двірником в Державну реабілітаційну установу «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Поділля». 23.08.2024 року Позивач дізнався, що був знятий з місця реєстрації 02.10.2023 року на підставі заяви власника житла [PERSON] . На його запит було надано Довідку про те, що громадянина [PERSON] було знято з реєстраційного обліку та додано копію заяви власника житла та копію витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] . На підставі Рішення №139 Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 01.11.2012 року (10 сесія 6 скликання), було передано безоплатно у приватну власність [PERSON] квартиру по [ADDRESS] . Позивач вважає, що здійснена таким чином приватизація житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є незаконною та грубо порушує його права. На даний час Позивач не має власного житла та місця реєстрації. Відповідно до чинного законодавства України кожен громадянин України зобов`язаний зареєструвати своє місце проживання, а також повідомити компетентні органи про зміну свого місця проживання протягом 30 днів. Отже, на даний момент Позивач не має зареєстрованого місця проживання і не має інших можливих адрес місць проживання для реєстрації. Тому звертається до суду з даним позовом. Відповідно до ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В. від 31.01.2025 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.03.2025 року. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 15.04.2025 року задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Івашківської Альони Олександрівни та замінено у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Івашківська Альона Олександрівна, до Радівського старостинського округу Калинівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про приватизацію житлового будинку, первісного відповідача Радівський старостинський округ Калинівської міської ради на належного відповідача Калинівську міську раду Вінницької області. Залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 28.05.2025 року представникоим Калинівської міськлої ради Вінницької області Тетяною Гончар було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просила відмовити у задоволенні позову. 13.06.2025 року представником позивача адвокатом Івашківською Альоною Олександрівною було подано відповідь на відзив (Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.06.2025), відповідно до якого остання просила визнати недійсним та скасувати Рішення Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області №139 від 01.11.2012 року в частині п.1. про передачу безоплатно у приватну власність [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01.07.2025 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Івашківської А.О. про витребування доказів. Витребувано у Калинівського районного структурного підрозділу Комунального підприємтсва «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації матеріали справи про приватизацію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; у Калинівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькорму районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відомості про смерть [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01.07.2025 року, 11.07. та 14.07.2025 року до суду надійшли витребувані судом докази. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 10.09.2025 року закрито підготовче провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 11 годину 07.10. 2025 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Івашківська А.О. в судове засідання не з`явились, однак від представника позивача адвоката Івашківської А.О. надійшла заява (Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.10.2025) про проведення судового засідання по справі без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач - уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Тетяна Гончар в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви (Вх. 11214/25 від 07.10.2025) Калинівська міська рада проти задоволення вказаної заяви не заперечує. Справу просить розглянути без участі її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви (Вх. 2711/25 від 29.09.2025), просить суд задовольнити позов [PERSON] . В зв`язку із неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] з моменту народження та по 02.10.2023 року був зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку проживали також [PERSON] [INFO] (бабуся Позивача), [PERSON] , [INFO] (мати Позивача), [PERSON] , [INFO] (дядько Позивача), які на даний час померли, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а також актовим записом про смерть №6 від 12.04.2007 року та актовим записом про смерть №10 від 23.05.2017 року. До 15.05.2017 року Позивач постійно проживав в даному будинку, з 15.05.2017 року по 25.09.2023 року знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні у КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І .Ющенка ВОР» відповідно до Ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.07.2017 року (справа № 145/817/17). Станом на 08.06.2012 року згідно Акту прийому-передачі та відповідно до Облікової картки об`єкта погосподаського обліку на 2011-2015 роки головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] вказана [PERSON] (бабуся Позивача). Відповідно до Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2023 року (справа №127/24460/23) до [PERSON] було припинено застосування примусових засобів медичного характеру у вигляді госпіталізації. Після закінчення лікування Позивач влаштувався на роботу двірником в Державну реабілітаційну установу «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Поділля», що підтверджується довідкою від 08.10.2024 року. 23.08.2024 року Позивач дізнався, що був знятий з місця реєстрації 02.10.2023 року на підставі заяви власника житла [PERSON] . На його запит було надано Довідку про те, що громадянина [PERSON] було знято з реєстраційного обліку та додано копію заяви власника житла та копію витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] . На підставі Рішення №139 Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 01.11.2012 року (10 сесія 6 скликання), було передано безоплатно у приватну власність [PERSON] квартиру по [ADDRESS] . Позивач вважає, що здійснена таким чином приватизація житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є незаконною та грубо порушує його права. На даний час Позивач не має власного житла та місця реєстрації. Відповідно до чинного законодавства України кожен громадянин України зобов`язаний зареєструвати своє місце проживання, а також повідомити компетентні органи про зміну свого місця проживання протягом 30 днів. Отже, на даний момент Позивач не має зареєстрованого місця проживання і не має інших можливих адрес місць проживання для реєстрації. За змістом ч. 3 ст. 48 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), громадяни, які одержали житло у державному фонді, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно із ст. 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання в Україні визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 N0 2482-ХІІ. Відповідно до положень ст. 3 Закону України № 2482-ХІІ приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону №2482-ХІІ до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається права на житло. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону N0 2482-ХІІ передача квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Як вбачається з матеріалів справи фактично згоди [PERSON] Радівська сільська рада Калинівського району Вінницької області в порушення чинних норм законодавства не отримала. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до правового висновку Верховного Суду по справі №489/2492/18 від 14 серпня 2019 року, виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст.ст. 1, 6, 9, 61, 65, 65-1 ЖК України, ст. 29 ЦК України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї. Виходячи з цього висновку та аналізу зазначених норм закону, умовою для здійснення приватизації житла є обов`язкова письмова згода всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, яка оформляється спільною заявою, а тимчасово відсутні дають письмове підтвердження. У випадку коли хтось з членів сім`ї, який має право користування жилим приміщенням, не дає письмової згоди на приватизацію житла, яке підлягає передачі у спільну сумісну власність, а також за наявності розбіжностей між повнолітніми членами сім`ї щодо уповноваженої особи (уповноваженого аймача), таке жиле приміщення не може бути приватизовано. Наслідком порушення вимог ч. 2 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ може бути визнання приватизації недійсною. Згідно ч. 11 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ, спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та кімнат (гуртожитків) державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За п.2,10 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Викладені вище обставини та підтверджуючі їх докази свідчать про необхідність визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач є особою з інвалідністю з дитинства другої групи, що підтверджується Посвідченням Серії [NUMBER] , в зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 п.9 ст. 5 Закону України №3674-VІ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved