Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Швець О.В., 20.12.2024 р. за допомогою електронної системи «Електронний суд», звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, а саме з вимогами: Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей:- доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття [INFO] ;- доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В обґрунтування позову зазначено, що 16.11.2007 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на час подачі позову в проваджені Малиновського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді позов про розірвання шлюбу. Діти проживають спільно з матір`ю, спору щодо місця проживання немає, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, матеріально дітей не забезпечує, ц зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду. Відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, місце його роботи позивачці невідомо, за відповідачем на праві власності зареєстровано квартиру розташовану у [ADDRESS] , це свідчить про достатність у відповідача доходу для сплати аліментів у розмірі 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Представник позивача зазначає, що вказаний розмір аліментів є необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судові засідання сторони по справі не з`являлись, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача адвокатом Швець О.В. подано до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відзиву від відповідача не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2145, місце реєстрації Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2007р. У шлюбі сторін народилось двоє дітей, а саме відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.2009 р., народилась [PERSON] , [INFO] , та згідно з свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.08.2012р. народилась [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №408556905 від 17.12.2024 р. відповідач [PERSON] є власником 1/2 частин квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до статті 51 Конституції України, Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України вказано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналізуючи чинне законодавство, можна прийти до висновку про те, що перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання дитини з саме з цим із батьків, що вказано у постанові КЦС ВС від 22.11.2022 року у справі №188/1029/19. Частинами 1 та 2 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, закон передбачає два способи захисту у справах про стягнення аліментів - у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000,00 гривень на кожну дитину. Суд погоджується із тим, що заявлений розмір аліментів відповідає критерію розумності, об`єктивності та справедливості, а також підтверджений належними та допустимими доказами з огляду на наявність незареєстрованого нерухомого майна за відповідачем. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). У справі ЄСПЛ «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. На думку суду, при вирішенні спорів, що стосуються дітей (в тому числі справи щодо стягнення аліментів) суд зобов`язаний керуватися найкращими інтересами дитини, оскільки, така категорія спорів є особливою через те, що дитина це не завжди захищений учасник суспільних відносин, а тому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен брати до уваги найкращі інтереси дитини. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №654/4307/19). Тому, враховуючи вік дітей, який характеризується активний фізичним та психологічним розвитком, їх індивідуальність, право на здоров`я та освіту, беручи до уваги майновий стан відповідача, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 5000 гривень на кожну дитину, з моменту звернення до суду, тобто, з 20.12.2024 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для негайного виконання рішення задля належного забезпечення прав та свобод дитини в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved