Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості на загальну суму 27\~464,63 грн.\~за договором позики № 78959949, з яких: - 6\~165,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21\~299,63 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вимоги обґрунтовано тим, що вищевказаний кредитний договір відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 20.05.2023 року. Право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за укладеним з ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Свої грошові зобов`язання за цим кредитним договором відповідач не виконував ні первісному кредитору, ні новому кредитору, в результаті чого має кредитну заборгованість в загальній сумі 27\~464,63 грн.\~ Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 29 липня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав примірник матеріалів позову та копію ухвали суду про відкриття провадження за позовом\~ 05 серпня 2025 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 29 липня 2025 року, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення\~ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізуючи докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини. 20 травня 2023 року ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно\~Закону України «Про електронну комерцію»,\~уклали договір позики № 78959949, за умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надає [PERSON] кредитні кошти в розмірі 9000,00 гривень на 30 днів під процентну ставку в день 2,5% (орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 12037,50 гривень, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3340,13 процентів), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти. Право вимоги за цим кредитним договором перейшло до позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на підставі укладеного із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. 20 березня 2024 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали ряд додаткових угод, зокрема додаткову угоду № 21 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, за умовами якої ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги згідно Реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року. Цього ж дня, 20 березня 2024 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 21 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 21, до нього включений боржник\~ [PERSON] за договором позики № 78959949 із загальною сумою заборгованості 27\~464,63 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу -6\~165,00 гривень, заборгованість за відсотками\~21\~299,63 гривень. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст.1078 ЦК України). Стороною позивача до позовної заяви додано копію кредитного договору з додатками, які підписані відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором ci3M9DKBA5. Отже, існування між сторонами кредитних правовідносин належним чином підтверджено та відповідає вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію». Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Досліджені у\~справі докази\~дають достатні\~підстави для\~висновку,\~що свої\~договірні зобов`язання\~кредитодавець ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~виконав в\~повному обсязі\~та надав\~відповідачу кредит\~в обумовленій\~договором сумі,\~на яку\~позивач набув\~права вимоги\~на підставі\~укладеного договору\~факторингу,\~даний факт\~не спростовано\~і відповідачем. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу, у якому вказано суму заборгованості по відсотках в розмірі 21\~299,63 гривень, не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Отже, як встановлено вище, строк кредитування за договором Позики № 78959949, який був погоджений сторонами цієї угоди, становить 30 днів з 20.05.2023 по 19.06.2023. Доказів того, що відповідач, як позичальник, ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення кредитів, матеріали справи також не містять. В той же час встановлено, що нарахування відсотків за цим договором позики здійснювалося поза\~межами строків кредитування. Із цього приводу слід зазначити, що проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень\~статті 625 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З огляду на викладене, сума заборгованості за відсотками нараховується лише в межах строку договору позики № 78959949 від 20 травня 2023 року і становить\~6 750,00 гривень (9000,00 грн х 2,5% : 100% х 30 днів). Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів, нарахованих в межах строку кредитування, визначених кредитним договором. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 12\~915 гривень (6\~165 грн. заборгованість за основною сумою боргу + 6\~750 грн. заборгованість по процентах). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 12 915 гривень. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 47 % таких вимог. Разом з цим, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, в сумі 1514 гривень, про стягнення яких просить позивач, стягненню з відповідача не підлягають, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення ним таких витрат.

Outcome: partial