Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

До суду звернувся виконавчий комітет Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької\~області як орган опіки та піклування із позовом до [PERSON] , третя особа: Преображенської сільської\~ради Пологівського району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] [INFO] , мешканка Преображенської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, проживає за адресою: [ADDRESS] та є матір`ю дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.03.2021, справа № 323/2909/20, провадження № 2/323/211/21 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] відібрано від батька та матері, без позбавлення їх батьківських прав відносно цих дітей, та передано Службі у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області для їх подальшого влаштування у встановленому законом порядку. На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.03.2021, неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовані до КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР з 03.06.2021 як діти, позбавлені батьківського піклування. Батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] . Виконавчий комітет Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області як орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , з огляду на наступне. Позивач вважає, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умови для отримання дітьми освіти. Ухвалою суду від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 03.04.2025 року. Ухвалою суду від 03.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі, судове засідання призначено на 28.04.2025 року. Ухвалою суду від 28.04.2025 року було: - визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача та служби у справах дітей виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області; - залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальний заклад «Бердянська загальноосвітня санаторна школа інтернат І-ІІІ ступенів» (ЄДРПОУ 20510312), який тимчасово розташований за адресою: 60420, Чернівецька область, Глибоцький район, с.\~Карапчів; - зобов`язано Комунальний заклад «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» зареєструвати особистий кабінет в системі Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що забезпечує обмін документами (сервіс «Електронний суд»). - зобов`язано Комунальний заклад «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» забезпечити участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції через підсистему ВКЗ (https://vkz.court.gov.ua/) уповноваженого представника закладу та участь малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судове засідання відкладено на 03.07.2025 року. У судовому засіданні 03.07.2025 року заслухано вступне слово представників позивача та третіх осіб (відповідач у судове засідання не з`явилася), досліджено письмові докази. В судовому засіданні оголошено перерву до 12.08.2025 року для з`ясування думки дітей. Представник позивача у судовому засіданні 12.08.2025 року підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні 12.08.2025 року була з`ясована думка неповнолітнього [PERSON] , оголошено перерву для з`ясування думки малолітнього [PERSON] . В судовому засіданні 26.08.2025 заслухано думку малолітнього [PERSON] , який, зокрема, повідомив номер мобільного телефону відповідачки. Судом прийнято рішення про виклик відповідачки, яка не з`являлася до судових засідань, за вказаним номером телефону, в судовому засіданні оголошено перерву до 01.10.2025. У судовому засіданні 01.10.2025 відповідач [PERSON] клопотань, пов`язаних із розглядом справи не мала, надала пояснення, що хотіла би бути із дітьми, проте в їх інтересах бути у безпечному місці та мати можливість бути усиновленими чи влаштованими у прийомну родину, оскільки вона проживає на території фактичних бойових дій, не має офіційного працевлаштування. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст.\~52\~Конституції\~України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України) передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до частин другої та четвертої ст.\~155\~СК\~України батьківські\~права не\~можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст.\~164\~СК\~України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено,\~що [PERSON] [INFO] , мешканка Преображенської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, проживає за адресою: [ADDRESS] та є матір`ю дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.03.2021, справа № 323/2909/20, провадження № 2/323/211/21 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] відібрано від батька та матері, без позбавлення їх батьківських прав відносно цих дітей, та передано Службі у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області для їх подальшого влаштування у встановленому законом порядку. На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.03.2021, неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовані до КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР з 03.06.2021 як діти, позбавлені батьківського піклування. Батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] , свідоцтво про смерть [NUMBER] від 17.02.2024. Відповідно до довідки КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР від 22.01.2025 № 01-23/22, з адміністрацією закладу мати не зв`язувалась, здоров`ям та навчанням дітей не цікавилась. Ініціативу у спілкуванні з матір`ю проявляють самі діти, через соціальні мережі. Зі змісту характеристик на дітей від 22.01.2025 вбачається, що за рахунок КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР діти забезпечені усім необхідним, навчаються та отримують належний догляд. Згідно з інформації, наданої старостою Преображенської сільської ради [PERSON] (лист від 28.01.2025 № 8, характеристика від 28.01.2025 № 3) відповідач не працевлаштована, перебуває на обліку в Новомиколаївському центрі зайнятості, жодних заходів, спрямованих на повернення дітей в сім`ю відповідач не вживала, за інформацією місцевих мешканців зловживає спиртними напоями. Встановити та обстежити умови проживання Відповідача не було можливим, у зв`язку з її постійною відсутністю вдома за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Преображенської сільської ради, затвердженого розпорядженням начальника сільської військової адміністрації від 06.02.2025 №33, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено доцільність звернення Позивача до суду з позовом про позбавлення Відповідача батьківських прав відносно цих дітей. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що бажає продовжувати мешкати в Італії, не хоче повертатися до матері, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Малолітній [PERSON] зазначив, що він перебуває у родині патронатних вихователів, де до нього добре ставляться, проте він сумує за матір`ю, спілкується із нею та бабусею телефоном щодня та хоче повернутися до мами. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі «М.\~С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Також у згаданій справі\~ та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100 ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76). Відповідно до\~статті 171 СК України\~дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Враховуючи, що викладені в позовній заяви доводи позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, беручи до уваги позицію відповідача, суд доходить висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, незважаючи на думку малолітньої дитини [PERSON] . Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», а отже відповідно до положень ч. 6\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в сумі 968,96 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved