Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник позивачки\~ [PERSON] -\~адвокат Ващишина\~О.В.,\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13 жовтня 2018 року між позивачкою та відповідачем\~був укладений шлюб, який зареєстрований Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №719. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому з березня 2022 року вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше їхнє спільне проживання, як подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки, а тому, за таких умов шлюб необхідно розірвати. До початку судового засідання від представника позивачки адвоката Ващишиної О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її та позивачки участі, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява, у якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 жовтня 2018 року. Шлюб зареєстровано Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №719. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 жовтня 2018 року (а.с.10). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Як вбачається із позовної заяви, представник позивачки просить суд не надавати строк для примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. При подачі позову, позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволенню, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 1211,20 грн. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved