Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, який був неодноразово уточнений та доповнений, а саме, 26.07.2018 року (а.с.73-76 т.1), 06.02.2020 року (а.с.174 т.1), 23.09.2020 року (а.с.74 т.2), 07.12.2020 року (а.с.192-202 т.2), 14.10.2022 року (а.с.82-84 т.4), 28.11.2022 року (а.с. 149 т.4), 15.03.2023 року (а.с. 203-204 т.4) до [PERSON] , третя особа комунальне підприємство «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої позовні вимоги позивачки обґрунтовують тим, що вони є співвласницями (по частині) квартири за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі позивачка [PERSON] мешкає одна, інша співвласниця у квартирі не проживає та усі житлові приміщення знаходяться в користуванні позивачки [PERSON] . Долі співвласниць в натурі не виділялися та порядок користування квартирою не встановлювався. Відповідачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . 21.12.2017 року сталося підтоплення належної позивачам квартири, в результаті якого відбулося замочування стелі на площі 0,30х0,70 м2 і стіни кухні на площі 2,5х1,0 м2, ванної кімнати на стелі на площі 0,5 м2 та підлоги ванної кімнати. Підтоплення сталося з вини відповідачки в результаті нещільності нарізного з`єднання після лічильника до трубопроводу холодного водопостачання внутрішньоквартирної розводки. Належна [PERSON] квартира знаходиться на першому поверсі, квартира відповідачки на другому поверсі. Факт затоплення при вказаних обставинах встановлено актами КП «Житсервіс» від 22.12.2017 року, 29.12.2017 року, 21.12.2017 року, листами КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» від 07.02.2018 року, 04.01.2018 року. Причинний зв`язок між винними діями (бездіяльністю) відповідачки та завданням шкоди полягає в тому, що саме недбале утримання системи холодного водопостачання стало причиною підтоплення квартири, що, в свою чергу, завдало збитків. Таким чином, винними діями відповідачки, позивачці завдані збитки на загальну суму 4746 грн., а саме, вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт та вартість необхідних для цього будівельних та оздоблювальних матеріалів, вартість пошкодженого майна. Крім цього, 09.06.2018 року вдруге, з вини відповідачки, сталося підтоплення приміщень квартири позивачів. Саме на розмір додатково завданих тим самим матеріальних збитків збільшується розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди. Так, 09.06.2018 року сталося підтоплення належної позивачам квартири в результаті якого відбулося замочування стелі кухні на площі 1,60/0,16 м. та 1,90/03 м. та стіни кухні на площі 2,50/0,97 м. та 2,50/0,3 м. Підтоплення сталося з вини відповідачки в результаті обриву шлангу подачі гарячої води на мийку в приміщенні кухні в квартирі відповідачки. Факт затоплення підтверджується актом від 10.06.2018 року КП «Житсервіс», актом від 09.06.2018 року КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», актом від 14.06.2018 року КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства». Згідно висновку судового експерта Гончар Н.В. за №168 від 28.02.2023 року вартість ремонтно-будівельних робіт по ліквідації пошкоджень, що виникли в результаті залиття квартири [ADDRESS] , враховуючи перелік та обсяги даних робіт, що вказані у висновку експерта №61 від 01.02.2019 року із застосуванням кошторисних норм на час проведення даної додаткової будівельнотехнічної експертизи складає 53\~000 грн. Розмір майнової шкоди, що виникла в результаті залиття квартири [ADDRESS] на час проведення даної додаткової будівельно-технічної експертизи складає 49\~185 грн.» Отже, діями відповідачки було завдано матеріальну шкоду позивачкам, яку вони оцінюють в 49\~185 грн. Крім того, винними діями відповідачки [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає в порушенні права власності, зокрема, внаслідок пошкодження квартири позивачки необхідно здійснити ремонт в кухні квартири. Позивачка вказала, що відповідачка неодноразово здійснювала затоплення квартири позивачки, в результаті чого квартира стала сирою, мешкати у квартирі неможливо без шкоди для здоров`я не провівши ремонт. Тому, вона змушена проживати у м.Одесі у доньки, а у м.Ізмаїлі проходити лікування, вирішувати питання щодо ремонту та участі у суді. Відповідачка добровільно не відшкодовує шкоду, позивачка не має можливості самостійно зробити ремонт. Позивачка [PERSON] вказала, що вона отримала значний нервовий стрес, пов`язаний з псуванням її майна. В результаті сильних душевних хвилювань, що спричинило загострення хвороб, [PERSON] отримала інвалідність 2-ої групи. Розмір завданої моральної шкоди позивачка остаточно визначила у сумі 100\~000,00 грн. Крім того, в додаткових поясненнях позивачі зазначили, що як з`ясувалося пізніше, [PERSON] , начальник ОРВС, видав акт [PERSON] з неперевіреними фактами, вказавши те, що 03.09.2018 року затоплені начебто були квартири з п`ятого по перший поверх. Ні квартира [ADDRESS] не затоплювалась. Також повідомила позивачка [PERSON] , що [PERSON] була завчасно повідомлена судовим експертом Гончар Н.В. про дату огляду квартири [ADDRESS] . Однак 29.01.2019 року [PERSON] не починала роботу, чекаючи [PERSON] , через деякий час позивачка в присутності свого представника [PERSON] та судового експерта Гончар Н.В., телефонувала [PERSON] , пропонуючи їй прийняти участь. При цьому [PERSON] не виявила бажання бути присутньою при огляді. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с.53 т.1). Ухвалою суду від 17.12.2018 року за клопотанням [PERSON] призначено судову будівельно-технічну експертизу по справі, проведення якої доручено судовому експерту Цуркан В.І. (а.с.135 136 т.1). Ухвалою суду від 19.06.2020 року за заявою [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (а.с.45-46 т.2). Ухвалою суду від 15.06.2021 року за клопотанням [PERSON] призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу по справі, проведення якої доручено судовому експерту Цуркан В.І. (а.с.147-148 т.3). Ухвалою суду від 05.03.2023 року за клопотанням [PERSON] призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу по справі, проведення якої доручено судовому експерту Цуркан В.І. (а.с90-91 т.5). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Янковська О.П. підтримали уточненні позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. 15.10.2024 року звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, просить уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Радіонова О.Ф. в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги, а саме в частині матеріальної шкоди, яка завдана позивачкам внаслідок залиття, яке сталося 09.06.2018 року в сумі 14\~612 грн., в іншій частині позову просили відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. 08.10.2018 року відповідачка надала суду відзив на позовну заяву (а.с.103-106 т.1), 21.10.2020 року додаткові пояснення до відзиву на позов (а.с.99-106 т.2), 26.10.2020 року додаткові пояснення до відзиву на позов (а.с.144-145 т.2), відповідь на письмові пояснення третьої особи (а.с.27-29 т.3), 02.11.2022 року додаткові пояснення до відзиву на позов (а.с. 111-116 т.4), 12.12.2022 відзив на уточнені позовні вимоги (а.с. 181-186 т.4), від 29.09.2023 року (а.с. 241-250 т.4) в яких вказала, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , не сформульовані у чіткий спосіб, оскільки в позовних заявах не зазначено: яку саме суму з загальної вказаної позивачами суми матеріальної шкоди та судових витрат позивачі просять стягнути на користь кожного з них. Заява про збільшення позовних вимог підписана лише позивачкою [PERSON] та суму матеріальної шкоди вона просить стягнути лише на її користь. При цьому [PERSON] та [PERSON] (яка задовго до залиття, як і на момент залиття, так і після не проживала та не проживає в квартирі [ADDRESS] ) посилається в обґрунтування вини відповідачки на акт від 22.12.2017 року, складений майстром КП «Житсервіс», акт від 29.12.2017 року КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та акт від 21.12.2017 року КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», а також листи КП «Ізмаїльського ПУВКХ» від 07.02.20218 року та від 04.01.2018 року. Однак, в акті від 21.12.2017 року не зазначена причина залиття. А в даній категорії справ допустимим доказом причини залиття може бути лише акт складений належним чином по зразку, вказаному в Додатку №4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76. Також не може служити доказом вини відповідачки акт від 29.12.2017 року, оскільки в акті відсутній будь який порядковий номер документа. Крім того, відповідачка вважає, що в першому залитті є вина КП «Ізмаїльського ПУВКХ», які збирались компенсувати позивачці - [PERSON] вартість причиненої їй матеріальної шкоди, про що йде мова в листі від 25.01.2018 року. Вважає, що позовні вимоги, [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, причиненої залиттям квартири, яке мало місце 21.12.2017 року не підлягають задоволенню. Крім того, відповідачка зазначає, що в обґрунтування заяви позивачів про уточнення, збільшення та доповнення позовних вимог в редакції від 22.09.2020 р., - вони зазначають, що уточнюють свої позовні вимоги, зважаючи на висновок судового експерта Гончар Н. В. № 61 від 01.02.2019 р. та заявляють вимоги про стягнення 19096 грн. Однак, відповідно до заяви позивачів про збільшення та уточнення позовних вимог в ред. від 05.02.2020 р. (надано до суду 06.02.2020 р.) вони вже посилалися на висновок експерта № 61 від 01.02.2019 р., але тоді просили стягнути на їх користь 19970 грн., замість 19096 грн. у відшкодування, нібито, спричиненої матеріальної шкоди у вигляді вартості ремонтнопоновлювальних робіт та на користь [PERSON] 25000 грн. у відшкодування, нібито, спричиненої відповідачкою моральної шкоди. Тобто фактично позивачі, в тому числі і позивачка [PERSON] , яка просить на даний час стягнути з відповідачки 100 000 грн. моральної шкоди, та заявляє, що, нібито, відповідачкою затягується розгляд справи, - самі багато разів не можуть визначитися, то з розміром майнової шкоди, то з розміром моральної шкоди, що само по собі призводить до того, що справа слухається тривалий час. В обґрунтування цього також зазначила, що після проведення експертизи на замовлення позивачки [PERSON] та надання висновку № 61 від 01.02.2019 р., пройшло більше року, ніж позивачі вирішили уточнити свої позовні вимоги та подали їх суду тільки 06.02.2020 року. Більш того, на сторінці 2 висновку експерта № 61 від 01.02.2019 р. зазначено, що виконання експертизи проводилось з призупиненням на час виконання клопотання експерта і зазначено, що клопотання експерта в частині забезпечення доступу до об`єкту дослідження приміщень кухні та санвузлу кв. [ADDRESS] було задоволено тільки 29.01.2019 р. Більш того, під час проведення у справі судової будівельнотехнічної експертизи, проведення якої було доручено експерту Цуркан В. І., - Ільїна В. Г. чинила перешкоди у доступі до квартири [ADDRESS] , для проведення дослідження. Так, відповідно до клопотання судового експерта Цуркан В. І. № 11 від 18.03.2019 р., наявного в матеріалах даної цивільної справи, зазначається, що 15.02.2019 р. на адресу суду експертом було направлено клопотання про забезпечення доступу до об`єкту дослідження для погодження дати та часу обстеження на місці, а саме 10 годину 18 березня 2019 року. При цьому у клопотанні експерта від 18.03.2019 р., спрямованого на адресу суду, експертом зазначається, що 18 березня 2019 року о 10 годині для дослідження на місці окрім експерта прибули відповідач [PERSON] (я) та її представник [PERSON] , але доступ до квартири [ADDRESS] надано не було, оскільки 15.03.2019 р. засобами електронного зв`язку [PERSON] повідомила, що не може бути присутньою та надати доступ до вказаної квартири у зазначений в клопотанні час. В дійсності ж [PERSON] була проти того, щоб представник відповідачки 18.03.2019 р. був присутнім при огляді її квартири експертом, оскільки 15.02.2019 року під час прибуття до місця дослідження судового експерта Цуркан В.І., [PERSON] та представника адвоката Радіонової О. Ф., - [PERSON] не впустила у свою квартиру для проведення об`єктивного дослідження представника відповідачки та зірвала проведення дослідження. За таких обставин, судовий експерт просив на підставі ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» визначити дату та час проведення дослідження на місці за адресою: [ADDRESS] і попередити всіх зацікавлених осіб. Тільки 10.04.2019 р. представником [PERSON] було подано до суду заяву про те, що представник позивачки та сама позивачка [PERSON] згодні з датою експертного дослідження її квартири 18.04.2019 р. у присутності сторін, представників сторін та експерта [PERSON] (заява наявна в матеріалах справи). Наведене свідчить про те, що позивачка [PERSON] сама сприяла затягуванню розгляду даної цивільної справи, а ось чому вбачається саме з останньої заяви про уточнення, збільшення та доповнення позовних вимог в ред. від 22.09.2020 р., в яких вона заявляє про стягнення з відповідачки на її користь суми у розмірі 100 000 грн. на відшкодування, нібито, спричиненої їй моральної шкоди. При цьому вона не бажає розбиратися: хто саме винен у заливі від 21.12.2017 р., та взагалі не хоче приймати до уваги наявність залиття від 03.09.2018 р., в якому відповідачка, теж не винна. Заключаючи договір з експертом [PERSON] , позивачка [PERSON] взагалі промовчала щодо того, що 03.09.2020 р. мало місце ще одне залиття частини її квартири, щодо якого відповідачкою надавалися документи при подачі відзиву від 08.10.2018 р. Більш того, укладаючи з експертом [PERSON] договір на проведення експертизи, [PERSON] не поставила на дослідження експерта питання щодо причин наявних пошкоджень в приміщенні кухні та ванної кімнати квартири [ADDRESS] , а також не поставила питання щодо того: чи могли дані пошкодження виникнути в результаті залиттів, які відбулися 21.12.2017 р., 09.06.2018 р., 03.09.2018 р., а також до 21.12.2017 р. та не поставила питання щодо визначення причини кожного залиття та розміру матеріальної шкоди, завданої власникам квартири [ADDRESS] в результаті кожного залиття з урахуванням зносу будівельних та оздоблювальних матеріалів на момент кожного залиття. Вказані факти свідчать про те, що позивачка [PERSON] , не бажаючи розбиратися: хто насправді винен у спричиненні їй шкоди та в якому розмірі, будь яким способом намагається стягнути з відповідачки якомога більше коштів на свою користь. Про це свідчить також наявний в матеріалах даної цивільної справи договір № 20/05/11/18 від 05.11.2018 р., укладений між експертом [PERSON] , як «Виконавцем» та [PERSON] , як «Замовником» на проведення експертизи. Так, згідно до п. 1. укладеного між вказаними сторонами договору в якості обставин справи зазначено: « 21.12.2017 р. відбулось залиття кв. [ADDRESS] внаслідок прориву мережі гарячого водопостачання вище розташованої кв. [ADDRESS] , що зафіксовано актами залиття КП Ізмаїльського виробничого управління водопровідноканалізаційного господарства м. Ізмаїл та обслуговуючою організацією. Внаслідок залиття гарячою водою виникли пошкодження опоряджувальних матеріалів та конструкцій приміщень кухні та санвузлу кв. [ADDRESS] . При цьому відповідачка звертає увагу суду на те, що вже в договорі про проведення експертизи в обставинах справи чи то експертом, чи то [PERSON] перекручуються факти та зазначається, що 21.12.2017 р. відбулося залиття, нібито, всієї (а не частини) квартири [ADDRESS] , та що це мало місце внаслідок прориву мережі гарячого водопостачання вище розташованої кв. [ADDRESS] , що не відповідає дійсності, оскільки прорив гарячого водопостачання мав місце 09.06.2018 р., а не 21.12.2017 р. При цьому цей договір підписаний особисто [PERSON] . Тобто, виходить, що в договорі [PERSON] повідомила неправдиві відомості експерту щодо обставин справи, які були зафіксовані в договорі і на підставі яких потім проводилося експертне дослідження. До речі для проведення експертного дослідження відповідачку ніхто не викликав. За таких обставин, висновок експерта № 61 від 01.02.2019 р., виготовлений на підставі договору № 20/05/11/18 від 05.11.2018 р., укладеного між експертом [PERSON] , як «Виконавцем», з одного боку, та [PERSON] , як «Замовником», з другого боку на проведення експертизи,- не може бути належним, допустимим та достовірним і достатнім доказом щодо спричиненої майнової шкоди у даній цивільній справі, оскільки суперечить вимогам ЦПК України. За таких обставин, у позивачів немає доказів щодо розміру шкоди, спричиненої у залитті від 09.06.2018 р., а відповідачка, не будучи винною у залиттях від 21.12.2017 р. та 03.09.2018 р., не повинна нести відповідальність за інші залиття, а позивачка [PERSON] , бажає покласти всю відповідальність на відповідачку. Відповідачка вважає, що оскільки в акті від 29.12.2017 року, складеного слюсарями сантехніками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» вказується, що за адресою: - [ADDRESS] сталося затоплення квартири [ADDRESS] з причини: «течі на резьбовом соединении водомера к трубопроводу х/в внутриквартирной розводки в кв. [ADDRESS] », і це на думку відповідачки, і є причина залиття, а це місце в опломбованій частині лічильника, і за витік води з цієї частини повинна відповідати не відповідачка, а КП «Ізмаїльське ВУВКГ». Більш того, дані обставини підтверджуються відеозаписами, зробленими в квартирі відповідачки. З яких чітко вбачається, що виток води в 2017 році мав місце саме з опломбованої частини лічильника. Різьбове з`єднання на самому лічильнику, а не після нього. Якби працівниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» вчасно б проводилася повірка водоміру в квартирі відповідачки то і стан різьбових з`єднань також би перевірявся, а тоді б залиття від 21.12.2017 року б не було. Відповідачка також вважає, що розмір моральної шкоди також дуже завищений. Всі доводи позивачки [PERSON] в обґрунтування заявлених нею позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн., зводяться до затягування, нібито, відповідачкою даної цивільної справи; до її хвороб та появою плісняви та грибку у її квартирі, в результаті чого вона, нібито, не може мешкати у квартирі [ADDRESS] , а вимушено мешкає у доньки в м. Одесі та у родичів, та вимушена приїжджати до м. Ізмаїл у судові засідання у справі і у всьому цьому, нібито, винна саме відповідачка, і що, нібито, дії відповідачки призвели до повного «обездвиживания» позивачки, що є надуманим та необґрунтованим. Так відповідно до Інформаційної довідки №227852113 від 12.10.2020 року вбачається, що позивачці по справі [PERSON] окрім частки квартири [ADDRESS] на праві власності належать наступні об`єкти нерухомості: - 13/480 часток будинку, розташованого в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №31 від 02.03.2005 року, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради; - однокімнатна квартира, розташована за адресою : [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 31.10.2013 року. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.103-106 т.1, а.с.99-106 т.2). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. 23.09.2024 року від начальника КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Бєлова В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позов [PERSON] вважає обґрунтованим та просить задовольнити його в повному обсязі. 27.10.2020 року представник КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» надала суду пояснення по справі, в яких вказала, що 21.12.2017 року за адресою [ADDRESS] сталось залиття квартири про що бригадою АДС був складений акт за N?000863 від 21.12.2017 року. 29.12.2017 року бригадою ОРВС був складений акт залиття квартири де вказана причина аварії, а саме «течь на резьбовом соединении водомера к трубопроводу холодной воды внутриквратирной разводки в квартире [ADDRESS] ». Посилання відповідачки на абзац 2 частини 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а саме «Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб?єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки» є необгрунтованим. Оскільки, по-перше, роз`яснення Держпродспоживслужби щодо проведення повірки квартирних обліку води лічильників обліку холодної води зазначено «Міжповірочний інтервал засобів обліку води» всі засоби обліку води повинні своєчасно, з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів (тобто певного інтервалу часу між двома послідовними періодичними повірками), проходити повірку. Для усіх лічильників води установлено міжповірочний інтервал 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 N? 1747«Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», зареєстрований у Мін?юсті 01.11.2016 за N? 1417/29547). Щодо того, за чий рахунок здійснюється періодична повірка квартирних засобів обліку води вказала наступне. До прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії водопостачання» (далі - Закон про комерційний облік), який набрав чинності 02.08.2017 року, частиною четвертою статті 17 Закону про метрологію було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. З набранням чинності Закону «Про комерційний облік» змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії (як квартирних, так і будинкових). Зокрема, Законом «Про комерційний облік» було внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон про метрологію) та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання. Разом з тим, Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, органам місцевого самоврядування було доручено протягом трьох місяців з дня опублікування Закону про комерційний облік забезпечити перегляд тарифів на теплову енергію, послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої та холодної води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів, що провадять діяльність на суміжних ринках, в частині виключення зі складових відповідних тарифів витрат на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води. Відтак, з грудня 2017 повірка засобів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти споживачів. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону «Про комерційний облік», вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Таким чином, прилади обліку води, що забезпечують індивідуальний облік споживання води в квартирі багатоквартирного будинку, в розумінні Закону «Про комерційний облік» виконують функції вузлів розподільного обліку. Згідно з частиною другою статті 6 Закону про комерційний облік обслуговування та розподільного обліку/приладів-розподілювачів енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону про метрологію періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». На виконання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 N? 690 затверджено Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно з пунктом 32 Правил плата за абонентське обслуговування сплачується споживачем виконавцеві в порядку та розмірах, визначних індивідуальним договором. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію Закону «Про комунальні послуги» (до 01.05.2020 року). Повірку лічильників води мають право здійснювати тільки уповноважені організації. Відповідно до частини п?ятої статті 17 Закону «Про метрологію повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації» проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно-визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів. Повірка лічильників проводиться відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року N? 193. Позитивні результати повірки лічильників засвідчують записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку за встановленою формою. Для лічильників, які визнані за результатами повірки такими, що не відповідають установленим вимогам, оформлюють довідку про непридатність. У такому разі споживачам потрібно буде за свій рахунок придбати новий лічильник. В даній ситуації згідно акту, який було складено представниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» N? 000863 від 21.12.2017 року та акту від 29.12.2017 року, протікання сталось на межі абонента проживаючого за адресою [ADDRESS] , тобто на з`єднанні після лічильника. Згідно Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України N?190 від 27.06.2008 року межа балансової належності - лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами. Точкою розподілу у яких відбувається передача послуг від виконавця до споживача є місце підключення до стояку. Відповідач також зазначає «більш того, що стосується об`єму пошкоджень у квартирі позивачок, то мені відомі обставини щодо того, що сам начальник ОРВС КП «Ізмаїльське ВУВКГ» Колаєв С.А. (місце роботи : Одеська обл. м. Ізмаїл. вул.Дмитрівська, 65) виходив на місце після залиття від 21.12.2017 року та намагався здійснити розрахунок кількості ремонтних робіт у квартирі [PERSON] , задля наступної компенсації, оскільки моєї вини у даному залитті не було. Вважаю за необхідне його викликати до судового засідання для допиту у якості свідка по даній справі.». Комунальне підприємство не заперечує ні в якому разі для виклику [PERSON] в якості свідка, але чим спростовуються твердження відповідачки, що саме [PERSON] виходив на місце аварії, не відомо, та те, що він намагався здійснити розрахунок кількості ремонтних робіт, адже, це ніяк не входить до компетенції начальника ОРВС комунального підприємства, про що навіть не зазначено в його посадовій інструкції (а.с.172-176 т.2). 12.11.2021 року представник КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» надала суду додаткові пояснення по справі, в яких вказала, що відповідачка [PERSON] звернулася до начальника ОРВС КП Ізмаїльське ВУВКГ Колаєва С.О. в телефонному режимі та запевняла, що 03.09.2018 року відбулося начебто затоплення квартир з п`ятого по перший поверх за адресою: [ADDRESS] , в результаті аварії центрального опалення, а саме, в квартирі [ADDRESS] за даною адресою було пошкоджено сушку для рушників, виїхавши на місце аварії [PERSON] не зміг зайти до квартири позивачки [PERSON] , у зв`язку із відсутністю на той момент позивачки вдома, спустившись у підвальне приміщення, він виявив підтікання на стояку, що знаходиться у підвальному приміщенні. Більше ніяких підстав вважати, що сталося затоплення квартир з п`ятого по перший поверх даного будинку в [PERSON] не було, але [PERSON] наполягала на тому, щоб [PERSON] склав акт про затоплення. [PERSON] склав акт на підставі слів відповідачки [PERSON] на та підставі того, що побачив підтікання (декілька крапель води) на стояку, що знаходиться під квартирою позивачки [PERSON] (а.с.225-226 т.3). В судовому засіданні 22.03.2021 року допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.42-60 т.3). Свідок [PERSON] пояснив, що у квартирі була мокра стеля, підлога мокрою не була. Ним було зафіксовано в акті, що верхня квартира затопила нижню. Вода не текла, була тільки пляма, причину течі не пам`ятає. Теча була після лічильника. Водомір та місце течії не оглядав. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] користувалася ввечері його ванною кімнатою. [PERSON] бачить дуже рідко, вона не проживає постійно у квартирі у за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснив, що під мийкою лопнув шланг на другому поверсі, була течія гнучкого шлангу, це з вини виробника такого шлангу. У квартирі на першому поверсі над мийкою зверху була мокра пляма та відійшли шпалери. Він усував течію, в акті все вірно вказано, він його підписав. Свідок [PERSON] пояснив, що він склав акт зі слів слюсарів. Вказав, що якщо течія на різьбовому з`єднанні, то відповідальність несе той, хто живе у квартирі. Другого разу також була течія під мийкою, гарячою водою. Зі сторони водоканалу вини не було, водоканал відповідає тільки за стояк. Сліди води були на стіні у кухні, та на стелі у ванній кімнаті. Йому відомі два випадки залиття. Сильного залиття не було, тільки течія. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] не постійно проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Дуже давно він був в гостях у чоловіка [PERSON] , квартира була у запущеному стані, була пліснява. В судовому засіданні 26.04.2021 року допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.106-117 т.3). Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] скаржилася, що її неодноразово затоплювали сусіди, у квартирі була пліснява та вологість. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона підтвердила підтоплення квартири [PERSON] , її запросили працівники КП «Житсервіс». На кухні були потьоки, чорнота, затопила сусідка зверху. В туалеті також були потьоки. Квартиру [PERSON] постійно затоплюють. До заливу у грудні 2017 року квартира [PERSON] була чистою та сухою, був ремонт, тріщини з`явилися після грудня 2017 року. [PERSON] раніше постійно проживала у квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він прибув до квартири [PERSON] за викликом аварійної служби. До крану це відповідальність комунального підприємства, після водоміру вже відповідальність того, хто проживає у кватирі. На стелі на кухні було мокро, кухня зв`язана з туалетом та з ванною. Де саме була течія не пам`ятає. Течія могла статися від шлангу, або від заводської різьби, від резинової прокладки. Це місце контролює власник квартири, про проблеми повинен заявляти у диспетчерську сам власник. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що коли він прибув до квартири за викликом аварійної служби, на місці вже були працівники КП «ІТКЕ» та він поїхав. Обставини події не пам`ятає. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що у квартирі [PERSON] було затоплення з квартири зверху. Нею, як майстром КП «Житсервіс», був складений акт на підставі акту водоканалу. Причину течії вона не з`ясовувала. У квартирі була зафіксована тріщина на штукатурці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала майстром КП «Житсервіс», у квартирі знаходилася щоб засвідчити затоплення, акт складала інший майстер. Пам`ятає мокру стінку на кухні та у ванній мокру стелю. Все, що зафіксовано в акті, все правда. Вислухавши позивачку, її представника, відповідачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивної цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року N 927/11207 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акта встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласницями квартири за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках кожна (по 1/2), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1573 (а.с.16 т.1). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції 11.10.2012 року [PERSON] змінила ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10 т.1). Згідно з договором дарування квартири від 25.09.2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №4625, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І., [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав від 18.06.2020 року (а.с.34-35 т.1, а.с.40 т.2). Квартира [ADDRESS] , належна позивачкам, знаходиться на першому поверсі та під квартирою [ADDRESS] (належній відповідачці) в будинку [ADDRESS] , що підтверджується поясненнями сторін та актом від 22.12.2017 року, складеним майстрами КП «Житсервіс». (а.с. 17 т.1) Як вбачається з акту від 22.12.2017 року, складеного майстрами КП «Житсервіс», встановлено факт затоплення кв. [ADDRESS] на кухні на стелі на площі 0,30х0,70 м2 і стіни кухні на площі 2,5х1,0 м2 та ванної кімнати на стелі на площі 0,5 м2 та підлоги ванної кімнати. Затоплення здійснено з кв. [ADDRESS] (другий поверх) вказаного будинку (а.с.17 т.1). Згідно акту від 29.12.2017 року, складеного слюсарями-сантехніками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» за адресою: [ADDRESS] , відбулося затоплення квартири [ADDRESS] по причині: теча на різьбовому з`єднанні водоміру до трубопроводу внутрішньоквартирної розводки в квартирі [ADDRESS] . 21.12.2017 року теча усунута службою АДС. При повторних оглядах 22 та 29 грудня, в тому числі течії немає. Сліди затоплення наявні у кухні, на стінах та на стелі (а.с.18, 190 т.1). Відповідно до акту виконаних робіт від 21.12.2017 року, складеного КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» за адресою: [ADDRESS] при виїзді на аварію було виявлено протікання зі стелі на кухні та у ванній мокра стеля, затоплення з квартири [ADDRESS] (а.с.19 т.1). У відповідь на лист [PERSON] 07.07.2018 року КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» повідомило, що згідно акту, який було складено представниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» №000863 від 21.12.2017 року протікання сталося на межі абонента проживаючого за адресою: [ADDRESS] , тобто на з`єднанні після лічильника. (а.с. 25 т.1) 30.12.2017 року [PERSON] звернулася до жителів квартири [ADDRESS] з вимогою про компенсування в добровільному порядку матеріальної шкоди завданої залиттям квартири [ADDRESS] належній їй, що підтверджується листом з поштовим повідомленням.(а.с. 29,30 т.1) Крім цього, згідно акту від 09.06.2018 року, складеного працівниками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» за адресою [ADDRESS] сталося затоплення квартири [ADDRESS] , причина: в к6.36 під мийкою лопнув гнучкий шланг гарячої води. Господар самостійно перекрив вентель в своїй квартирі. (а.с.81 т.1). Як вбачається з акту від 14.06.2018 року в результаті обстеження внутрішньоквартирних мереж та каналізації по [ADDRESS] сталося затоплення квартири [ADDRESS] з причини протікання гнучкого шлангу на кухонній мийці в квартирі [ADDRESS] . (а.с. 81 т.1) Як встановлено в акті від 10.06.2018 року КП «Житсервіс» 09.06.2018 року в 16.45 сталося затоплення квартири [ADDRESS] . Причиною затоплення є зрив шланга подачі гарячої води на мойку в квартирі [ADDRESS] (кухня). В результаті сталося затоплення кухні в квартирі [ADDRESS] . Обєми затоплення: стелі 1,60 м.*0,16 м.; 1,90 м. *0,3 м.; стіни 2,50*0,97; 2,50 м.*0,3 м. Згідно фото-відеозйомці мало місце намокання стелі в районі люстри (попала вода), а також намокання тумбочки і полу. Пошкодження тумбочки і полу не вбачається. На стелі з`явилася тріщина L=60 см. (а.с 82 т. 1) Відповідачка [PERSON] визнала свою вину в затопленні квартири належної позивачкам, яке сталося 09.06.2018 року про що зазначала вона в своїх поясненнях. Згідно з частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Ці обставини зазначаються в заявах по суті справи. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності вини [PERSON] в затопленні 09.06.2018 року квартири [ADDRESS] , яка належить позивачам. Що стосується затоплення квартири [ADDRESS] , яке сталося 22.12.2017 року, відповідачка свою вину не визнала, стверджуючи, що оскільки в акті КП «Ізмаїльське ВУВКГ» від 29.12.2017 року зазначено, що затоплення сталося з причини: «течі на резьбовом соединении водомера к трубопроводу х/в внутриквартирной розводки в кв. [ADDRESS] », і це на думку відповідачки, і є причина залиття, а це місце течі води знаходиться в опломбованій частині лічильника, і за витік води з цієї частини повинна відповідати не відповідачка, а КП «Ізмаїльське ВУВКГ». Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В\~своїх поясненнях\~представник третьої\~особи КП\~«Ізмаїльське ВУВКГ»\~вину підприємства\~у затопленні\~квартири [ADDRESS] ,\~яке сталося\~22.12.2017\~року не\~визнавала.\~Відповідачка [PERSON] \~не надала\~суду належних\~та допустимих\~доказів (висновку\~спеціаліста чи\~експерта)\~в підтвердження\~того,\~що затоплення сталося\~з вини працівників КП «Ізмаїльське\~ВУВКГ»,\~оскільки протікання\~було в\~місці,\~яке повинно\~було обслуговуватись\~працівниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» під час повірки приладів обліку води. Отже, відповідачкою не спростовано презумпцію її вини у заподіянні шкоди майну належного позивачкам та не надано безспірних доказів того, що шкода була спричинена не з її вини. Також в\~обґрунтування своїх\~заперечень,\~відповідачка посилається\~на акт\~КП «Ізмаїльське\~ВУВКГ» від\~03.09.202018\~року (а.с.\~107\~т.1)\~зазначаючи,\~що пошкодження\~в квартирі\~позивачок збільшилися\~за рахунок\~затоплення,\~яке сталося\~з вини\~власника квартири\~ [ADDRESS] , однак, згідно пояснень представника КП «Ізмаїльське ВУВКГ» начальник ОРВС Колаєв С.А. склав даний акт зі слів [PERSON] , а також в ньому не зазначені відомості щодо залиття квартири [ADDRESS] належній позивачкам. Крім того,\~в акті\~КП «Житсервіс»\~від 04.09.20918\~року а.с.\~108\~т.1\~також зазначено,\~що була\~обстежена квартира\~ [ADDRESS] .\~В ванній\~кімнаті в\~сантехнічній шахті\~виявлені сліди\~затоплення.\~Зі слів\~власниці квартири\~ [ADDRESS] ,\~затоплення сталося\~03.09.2018\~року.\~З акту\~КП «Ізмаїльське\~ВУВКГ» від\~03.09.202018\~року виявлено\~причину затоплення,\~протікання системи\~центрального опалення\~в квартирі\~ [ADDRESS] .\~Тобто,\~в акті\~КП «Житсервіс»\~від 04.09.20918\~року не зазначені відомості щодо залиття 03.09.2018 року квартири [ADDRESS] належної позивачкам. За таких, обставин, суд не приймає до уваги посилання відповідачки та її представника щодо того, що пошкодження в квартирі позивачок виникли також в внаслідок залиття, яке сталося 03.09.2018 року. Також, суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо невідповідності актів формі цього акта встановленій в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а також у зв`язку з відсутністю порядкового номеру, оскільки акти у сукупності з іншими доказами по справі, а саме, показами свідків, листами, фотокартками є належними доказами по справі. Що стосується розміру шкоди, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки, суд приходить до наступного висновку. Отже суд прийшов до висновку, щодо наявності протиправної поведінки відповідачки, в результаті якої завдано збитків позивачкам, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачки та збитками позивачок, а також наявності вини в діях відповідачки. Згідно звіту ТОВ «Експерт-текнор» від 05.02.2018 року ринкова вартість майнової шкоди завданої в результаті затоплення квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , без врахування ПДВ, складає 4746 грн. (а.с.26-27 т.1). Відповідно до висновку №67/101-2018 за результатами судової будівельно-технічної експертизи, складеного 16.12.2019 року судовим експертом Цурканом В.І., в ході візуального, інструментального обстеження визначених ухвалою суду приміщень квартири [ADDRESS] : №33-4-кухня площею 6,6 кв.м., №33-4-ванна кімната площею 3,4 кв.м., виявлено наявність пошкоджень опоряджувальних та оздоблювальних покриттів, а саме: кухня №33-4 площею 6,6 кв.м.: -на стелі наявні характерні для затікання води брудні плями з розводами та відшаруванням фарбування, а також наявна тріщина в опоряджувальному покритті в місці примикання залізобетонних плит перекриття; - на шпалерах наявні характерні для замочування брудні плями та патьоки жовто-коричневого кольору, наявні місця відклеювання шпалер від основи і в стиках та місця морщення шпалер, в окремих місцях на шпалерах наявний грибковий наліт; - підлога має потертості верхнього та попередніх шарів фарбування, також наявні значні щілини між дошками внаслідок їх усихання; - дверне полотно не в повній мірі притуляється до дверної коробки. Ванна кімната №33-5 площею 3,4 кв.м.: - на стелі наявні тріщини з частковим відшаруванням штукатурного перекриття в місці, яке має ознаки проведеного раніше часткового ремонту штукатурного покриття, також наявні брудні плями та наявне лущення і відшарування олійного фарбування; - на стінах наявні брудні плями та утворення грибкового нальоту, також наявні лущення і відшарування шару олійного фарбування. Виявлені в ході натурального візуально-інструментального обстеження пошкодження опоряджувальних та оздоблювальних покриттів приміщення №33 4 кухня площею 6,6 кв.м. в квартирі [ADDRESS] є наслідком залиття водою з верху і в повній мірі відповідають описаним у відповідних актах, кладених після залиття від 21.12.2017 року та після залиття від 09.06.2018 року. Виявлені в ході натурального візуально-інструментального обстеження пошкодження опоряджувальних та оздоблювальних покриттів приміщення №33- 5 ванна кімната площею 3,4 кв.м. у квартирі [ADDRESS] частково є наслідком залиття водою з верху і можуть бути віднесені до зазначених і складених після залиття від 21.12.2017 року актах забруднення стелі та стін, а також поява грибкового нальоту. Крім того, в ході натурального обстеження приміщення №33- 5 ванна кімната площею 3,4кв.м. в квартирі [ADDRESS] встановлено наявність пошкоджень оздоблювальних та опоряджувальних покриттів, щодо яких відсутні відомості у складених після кожного залиття документах, а саме: на стелі наявні тріщини з частковим відшаруванням штукатурного покриттяв місці, яке має ознаки проведеного раніше часткового ремонту штукатурного покриття, також наявні брудні плями та наявне лущення і відшарування олійного фарбування. У тому числі на стінах віддалених від місця проходження стояків водопроводу та каналізації. За вказаною інформацією не є можливим надати об`єктивний висновок щодо розміру матеріальної шкоди, завданої приміщенням кухні та ванної кімнати квартири [ADDRESS] , кожним із трьох випадків залиття окремо. А також, випадків залиття які ймовірно мали місце раніше. Визначена складанням кошторису вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні №33-4 кухня площею 6,6 кв.м. квартири [ADDRESS] з урахуванням попереднього стану опоряджувальних та оздоблювальних покриттів має складати 8113 грн. Визначена складанням кошторису вартість ремонтних робіт у приміщенні №33-5 кухня площею 3,4 кв.м. квартири [ADDRESS] складає 8225 грн. Визначена складанням кошторису вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні №33-5 ванна кімната площею 3,4 кв.м. квартири [ADDRESS] з урахуванням попереднього стану опоряджувальних та оздоблювальних покриттів має складати 7817 грн. За інформацією, яка міститься в наданих для дослідження документах з`ясовано: 1) 21.12.2017 року у розташованій на другому поверсі (над квартирою [ADDRESS] ) квартирі [ADDRESS] через втрату герметичності на різьбовому з`єднанні трубопроводу стався неконтрольований виток води із системи внутрішньо-квартирної мережі водопроводу, внаслідок чого були залиті приміщення розташованої на першому поверсі квартири [ADDRESS] , а саме: кухня зі слідами замочування в кутку поряд з ванною кімнатою на стелі площею 0,21 кв.м. та на стіні площею 2,5 кв.м., а також, ванна кімната зі слідами замочування на стелі площею 0,5 кв.м.; 2) 09.06.2018 року у розташованій на другому поверсі (над квартирою [ADDRESS] ) квартирі [ADDRESS] через втрату цілісності гнучкого шлангу підключення гарячої води до змішувача мийки стався неконтрольований виток воді із системи внутрішньо-квартирної мережі водопроводу, внаслідок чого було залите приміщення кухні розташованої на першому поверсі квартири [ADDRESS] , яке супроводжувалось замочуванням стелі площею 0,26 кв.м. та 0,57 кв.м. з виникненням тріщини довжиною 0,60 кв.м. і замочуванням стін площею 2,43 кв.м. та площею 0,75 кв.м.; 3) 03.09.2018 року внаслідок протікання системи центрального опалення в розташованій на п`ятому поверсі квартири [ADDRESS] відбулося затоплення приміщень ванних кімнат з п`ятого по перший поверх вказаного будинку, при цьому опис пошкоджень безпосередньо приміщення ванної кімнати квартири [ADDRESS] не наводиться (а.с.146-166 т.1). Згідно висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №61, складеного судовим експертом Гончар Н.В. 01.02.2019 року під час проведення обстеження виявлені пошкодження опоряджувальних матеріалів приміщень кухні та санвузлу кв. [ADDRESS] , які детально описані в дослідницькій частині висновку. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт по ліквідації пошкоджень, що виникли в результаті залиття кв. [ADDRESS] складає 19970 грн. Розмір майнової шкоди, що виникла в результаті залиття кв. [ADDRESS] складає 19\~096 грн. (а.с. 178-184 т. 1) з кошторисною документацією (а.с. 194 211 т.1) 13.09.2021 року судовий експерт Гончар Н.В. надала суду письмові відповіді на запитання щодо висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №61, складеного 01.02.2019 року (а.с.172-175 т.3). Відповідно до висновку №58/72-2021 за результатами додаткової судової будівельно-технічної експертизи, складеного 22.09.2021 року судовим експертом Цурканом В.І., у доданих до складеного 16.12.2019 року висновку експерта №67/101-2028 року кошторисних розрахунках: «Кошторисний розрахунок вартості ремонту в приміщенні №33-4-кухня-площею 6,6 кв.м. у квартирі [ADDRESS] » (Додаток 2) та кошторисний розрахунок вартості ремонту в приміщенні №33-5-ванна кімната площею 3,4 кв.м. в квартирі [ADDRESS] » (Додаток 3), не було застосовано коефіцієнт «виконання ремонтно-будівельних робіт в будинках, будівлях і спорудах, що експлуатуються, за наявності в приміщенні меблів, устаткування та інших предметів» величиною 1,3, передбачений пунктом 4 таблиці Б1 (обов`язковий) «Коефіцієнти до норм витрат труда робітників, занятих на ремонтно-будівельних роботах, робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні машин та механізмів для урахування впливу умов виконання робіт та обслуговуванні машин та механізмів для урахування впливу умов виконання робіт» Національного стандарту України ДСТУ-НБД.2.4-21:2012 «Ресурсні елементи кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи. Вказівки щодо застосування». Визначена складанням кошторису із застосуванням коефіцієнту «Виконання ремонтно-будівельних робіт в будинках і спорудах, що експлуатується, за наявності в приміщенні меблів, устаткування та інших предметів» величиною 1,3, передбаченого п.4 таблиці Б1 (обов`язковий) «Коефіцієнти до норм витрат труда робітників, занятих на ремонтно-будівельних роботах, робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні машин та механізмів для урахування впливу умов виконання робіт та обслуговуванні машин та механізмів для урахування впливу умов виконання робіт» Національного стандарту України ДСТУ-НБД.2.4-21:2012 «Ресурсні елементи кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи. Вказівки щодо застосування» вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні №33-4 кухня площею 6,6 кв.м. у будинку [ADDRESS] у складеному 16.12.2019 року висновку експерта №67/101-2018 мала становити 10\~333 грн. кошторисний розрахунок вартості ремонту в приміщенні №33-4 кухня площею 6,6 кв.м. у квартирі [ADDRESS] . Вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні №33-5 ванна площею 3,4 кв.м. у будинку [ADDRESS] у складеному 16.12.2019 року висновку експерта №67/101-2018 мала становити 9167 грн. кошторисний розрахунок вартості ремонту в приміщенні №33-5 ванна площею 3,4 кв.м. квартирі [ADDRESS] . Поняття індексу інфляції ремонтно-будівельних робіт не існує, тому, експерт не може надати висновок за змістом другого питання (а.с.179-191 т.3). Як встановлено у висновку експерта Гончар Н.В. від 26.08.2022 року №151 додаткової будівельно-технічної експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт по ліквідації пошкоджень, що виникли в результаті залиття квартири [ADDRESS] , враховуючи перелік та обсяги даних робіт, що вказані у висновку експерта №61 від 01.02.2019 року із застосуванням кошторисних норм на проведення додаткової будівельно-технічної експертизи складає 43\~321 грн. Розмір матеріальної шкоди, що виникла в результаті залиття квартири [ADDRESS] на час проведення додаткової будівельнотехнічної експертизи складає 40\~394,4 грн.(а.с. 39-54 т.4) 12.09.2022 року судовий експерт Гончар Н.В. надала письмове роз`яснення за висновком експерта №151 від 26.08.2022 року, в яких зазначила, що в кухні квартири [ADDRESS] застосовані шпалери, що миються. В ресурсних елементних кошторисних нормах відсутня позиція обклеювання миючими шпалерами, натомість є позиція РН -13- 11-2 «Обклеювання шпалерами тисненими та щільними», в ресурсах яких списується шпалери вінілові на флізеліновій основі, які згідно визначення «гладкий вініл» є миючими шпалерами. Таким чином, шпалери вінілові на флізеліновій основі і є миючими шпалерами. В зв`язку з тим, що стіни приміщення кухні обклеєні миючими шпалерами доцільно застосовувати розцінку, в якій використовуються шпалери з характеристиками миючих шпалер, тобто вінілові, та з врахуванням того, що вінілові шпалери застосовані саме в цій розцінці. А також 25.11.202 року судовий експерт Гончар Н.В. надала письмове роз`яснення за висновком експерта №151 від 26.08.2022 року, в яких зазначила, що в наданих експерту замовником актах залиття, як вхідних документів для проведення експертизи вказані причини залиття та пошкодження і локалізація даних пошкоджень. Крім того, встановлення пошкоджень відбувається експертом під час проведення обстеження. Всі дані, які отримані під час проведення обстеження, співставляються з наданими вхідними документами, і лише, як інформативно, з обставинами справи. 18.02.2022 року до судового експерта Гончар Н.В. надійшло звернення [PERSON] від 18.02.2022 року про проведення додаткової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №500/2391/18. Після Вашого повернення в Україну, в серпні, Ви надали мені накладну від 17.08.2022 року та рахунок на оплату за 17.08.2022 року з актуальними цінами на будівельні матеріали на той час. В зв`язку з тим, що вартість матеріалу, яка вказана в наданих документах на серпень місяці 2022 року була актуальна, вона була застосована у висновку експерта від 26.08.2022 року № 151. Під час проведення обстеження, була необхідність до доступу до об`єкту дослідження приміщень, в яких наявні такі пошкодження, тобто досліджуються приміщення, а не люди та нагальної потреби в присутності інших осіб не було. Проте, для інформації, замовнику було направлено повідомлення про дату обстеження та рекомендовано попередити мешканців вище розташованої квартири, про дату приїзду експерта, що замовник експертизи і виконала в присутності експерта та адвоката. 12.12.2022\~року судовим\~експертом Цурканом\~В.І.\~надано висновок\~№58/72-2021\~за результатами\~додаткової судової\~будівельно-технічної\~експертизи,\~оціночнобудівельної експертизи\~у цивільній\~справі №500/2391/18\~(з\~виправленими описками), складеного 22.09.2021 року, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні№33-4 кухня площею 6,6 кв.м. у будинку [ADDRESS] у складеному 16.12.2019 року висновку експерта №67/101-2018 мала становити - 9167 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні №33-5-ванна площею 3,4 кв.м. у будинку [ADDRESS] у складеному 16.12.2019 року висновку експерта №67/101-2018 мала становити -10\~333 грн. (а.с. 154-166 т.4) Як встановлено у висновку експерта Гончар Н.В. від 28.02.2023 року №168 додаткової будівельно-технічної експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт по ліквідації пошкоджень, що виникли в результаті залиття квартири [ADDRESS] , враховуючи перелік та обсяги даних робіт, що вказані у висновку експерта №61 від 01.02.2019 року із застосуванням кошторисних норм на проведення додаткової будівельно-технічної експертизи складає 53 000 грн. Розмір матеріальної шкоди, що виникла в результаті залиття квартири [ADDRESS] на час проведення додаткової будівельнотехнічної експертизи складає 49 185 грн. (а.с. 210-231 т.4) Згідно висновку №83/86-2023 за результатами додаткової судової будівельно-технічної експертизи, складеного 01.02.2024 року судовим експертом Цурканом В.І., вартість ремонтних робіт з усунення наслідків залиття від 09.06.2018 у приміщенні №33-4-кухня площею 6,6 кв.м. квартири [ADDRESS] на час дослідження складає 14512 грн. Вартість ремонтних робіт (розмір матеріальної шкоди) з усунення наслідків залиття від 21.12.2017 року, 09.06.2018 року, 03.09.2018 року у приміщенні №33-4- кухня площею 6,6 кв.м. та приміщенні №33-5-ванна кімната площею 3.4 кв.м. квартири [ADDRESS] на час дослідження складає 31112 грн. (а.с. 118-132 т. 5) Згідно листа від 29.04.2024 року судового експерта Цуркан В.І., вартість ремонтних робіт з усунення наслідків залиття від 09.06.2018 року у приміщенні №33-4-кухня площею 6,6 кв.м. квартири [ADDRESS] на час дослідження складає 14612 грн. (а.с. 189 т.5) В зв`язку з неодноразовим визнанням не повними висновків будівельно-технічної експертизи, складених судовим експертом Цурканом В.І., судом аналізується його останній висновок від 01.02.2024 року та висновок експерта Гончар Н.В. від 28.02.2023 року. На думку суду висновок експерта Гончар Н.В. від 28.02.2023 року за №168 додаткової будівельно-технічної експертизи не викликає сумнівів у його об`єктивності та є більш обґрунтованим на відміну від висновку експерта [PERSON] , від 01.02.2024 року, складений особою, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу, тому враховуючи його повноту та відповідність поставленим питанням, приймається до судом до уваги як належний та допустимий доказ у розумінні статей 76, 77 ГПК України на підтвердження обставин розміру завданої шкоди позивачкам. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо розміру матеріальної шкоди, що виникла в результаті залиття квартири [ADDRESS] в сумі 49 185 грн. Позивачки в уточнених позовних вимогах просять стягнути солідарно на їх користь з відповідачки суму матеріальної шкоди в розмірі 49 185 грн. Однак згідно ст. 1190 ЦК України передбачена солідарна відповідальність. Відшкодування шкоди декількома особами, якщо вони завдали шкоди спільними діями. В даному випадку шкоду суд може стягнути в рівних частках, виходячи з того, що позивачки в рівних частках володіють квартирою, якій завдано збитки залиттям з вини відповідачки. Тому,\~суд приходить\~до висновку\~щодо стягнення\~з відповідачки\~по 24\~592,5\~грн. на користь [PERSON] та [PERSON] . Що стосується\~вимог щодо\~стягнення моральної\~шкоди з\~відповідачки [PERSON] в розмірі 100\~000,00 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях які особа отримала в наслідок ушкодження здоров`я, у душевних стражданнях яких зазнала фізична особа в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях які особа зазнала в зв`язку з приниженням її честі гідності та ділової репутації. Частиною 2 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру - немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що діями відповідачки [PERSON] позивачці [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що в результаті затоплення її квартири позивачка [PERSON] відчувала душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй майна, тому суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, однак враховуючи, протиправність дій відповідачки [PERSON] , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідачки [PERSON] в завданій моральній шкоді, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди, суд визначає розмір грошової компенсації в сумі 8\~000,00 грн. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачок в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів матеріальна шкода по 24 592,5 грн. кожній, та сума моральної шкоди у розмірі 8\~000,00 грн. на користь [PERSON] . Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Outcome: partial