Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

25 лютого 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 13\~166,17 грн та судовий збір 3028,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає послуги в водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок, за яким станом на січень 2025 р. рахується заборгованість у сумі 11 2013,89 грн. Боржника повідомляли про наявну заборгованість. Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибула, причину не повідомила, відзиву не подала. Враховуючи наведене суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що МКП «Миколаївводоканал» надає послуги в водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки Форми №3 від 11.09.2019, виданої КП СКП «ГУРТОЖИТОК», за адресою: м. Миколаїв, вул. Курортна 13А, кімн. 56 зареєстрована 19.02.2014 [PERSON] , [INFO] . Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості з наданих послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та абонентської плати до [PERSON] за період з лютого 2020 року по січень 2025 року. Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] , нарахування за спожиті послуги водопостачання здійснювалось за показаннями комерційного засобу обліку води. Відповідно до абз. 2 п. 11, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 34, 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Згідно з ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб(ст. 1 вказаного вище Закону). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою. Отже особа стає споживачем житлово-комунальних послуг та має обов`язок сплачувати за користування ними за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач на підтвердження своїх доводів не надав доказів того, що [PERSON] є споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] . Додану позивачем до позову довідку Форми №3 про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] суд оцінює критично, оскільки ця довідка складена 11.09.2019 р, тоді як позивачем нарахована заборгованість з лютого 2020 року. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 27.02.2025 за адресою: [ADDRESS] (к. 56) інформація про зареєстрованих осіб відсутня. Відомості про реєстрацію [PERSON] , [INFO] в реєстрі територіальної громади міста Миколаєва відсутні (витяг від 27.02.2025 № 13.23-46056-2025). В Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, Єдиному державному демографічному реєстрі інформація про [PERSON] , [INFO] відсутня (відповідь № 1156544 від 27.02.2025, відповідь № 11556540 від 27.02.2025). В ухвалі суду від 28 лютого 2025 року позивачу було запропоновано надати суду докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме того, що [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, за який період. Проте позивач жодної відповіді на вказану ухвалу не надав. Оцінюючи досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що відповідач є споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] у період з лютого 2020 року по січень 2025 року, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed