Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позивач зазначив, що 11.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] було укладено договір № 2113151848126. За договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Позивач стверджує, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачу 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113151848126. Згодом 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113151848126. Саме таким чином, на думку позивача, його наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2113151848126. За наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 2113151848126 від 11.05.2021 в розмірі 69\~120.86 грн.; судові витрати у справі у виді судового збору у сумі 2 422.40 грн та на правову допомогу у розмірі 16\~000.00 грн. Розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. 26.09.2025 до суду повернуто відправлення адресоване відповідачу (конверт) із довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Тож, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК). Зважаючи на зазначене вище, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Окрім того, у ч.2 ст.247 ЦПК України визначено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Тож, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Позивач надав роздруковану інформацію щодо порядку (процедури) хронології дій щодо укладення електронного договору; роздруковані правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Отже, 11.05.2025 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (код ЄДРПОУ 38839217) та позичальником [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) укладено договір про надання фінансових послуг № 2113151848126 «Стандартний». За договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Сума кредиту\~ 5\~900.00грн;\~орієнтовний строк\~кредитування \~16\~днів з\~моменту отримання\~кредиту;\~проценти за\~користування кредитом\~ 2%\~за кожен\~день користування\~кредитом;\~починаючи з\~першого дня\~наступного за\~орієнтовним строком\~повернення кредиту\~процентна ставка\~збільшується на\~1.64\~%;\~починаючи з\~15\~дня наступного\~за орієнтовним\~строком повернення\~кредиту процентна\~ставка збільшується\~на 1.38\~%; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2.65%;. Цей договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Додатком №1 до кредитного договору є заява-анкета (для отримання кредиту) клієнта [PERSON] у якій він просить надати йому кредит у сумі 5900.00 грн на номер рахунку [NUMBER] . Додатком 2 виступає графік платежів, де визначено реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту 7\~788.00 грн. Додатком 3 є паспорт споживчого кредиту. Факт переказу коштів від товариства до позичальника підтверджено довідкою директора ТОВ ФК «Вей фор пей» від 23.04.2025. З доданого директором ТОВ «Служби миттєвого кредитування» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2113151848126 від 11.05.2021 вбачається, що [PERSON] станом на 30.11.2021 має непогашений борг у сумі 41\~064.00 грн. Тож, 01.12.2021 клієнт Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» уклав з фактором Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт капітал» договір факторингу № 1-12. Наявні копії додатків до зазначеного договору, зокрема: форми реєстру боржників в електронному вигляді; акт приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді; реєстру боржників; акту приймання-передавання реєстру боржників; реєстру боржників; акту (зразок) приймання передачі документації боржників; акту про повернення права вимоги; акту приймання-передавання боржників; акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді; додатку 3 до договору. У витягу з додатку № 3 до зазначеного вище договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 реєстру боржників зазначено боржника [PERSON] із загальною сумою заборгованості 41\~064.00 грн. Згодом, 10.01.2023 первісний кредитор Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт Капітал» та новий кредитор Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Коллект центр» уклали договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Наявні копії додатків до договору, зокрема: форми реєстру боржників в електронному вигляді; форми акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді; форма реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді; форми акту прийому-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді; форми акту прийому-передачі документації боржників; форми акту про повернення права вимоги; форми акту зарахування зустрічних однорідних вимог; акту зарахування зустрічних однорідних вимог; акту прийому-передачі реєстру боржників; акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, права за яким відступаються; Наявний розрахунок заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» (кр.дог. № 2113151848126) станом на 10.01.2023, який надав генеральний директор ТОВ «Вердикт капітал», з якого вбачається заборгованість у сумі 113 921.33 грн. У доданому реєстрі боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 зазначено боржника [PERSON] із загальною сумою заборгованості 113 921.33 грн. Позивачем додано платіжні доручення за договором факторингу де платником виступає ТОВ «Вердикт капітал». Окрім того, позивачем надано копію розрахунку заборгованості [PERSON] , яку видано директором ТОВ «Коллект центр» з якого вбачається, що загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором станом на 16.08.2025 становить суму 69 120.86 грн. Наявні копії правовстановлюючих документів Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Коллект центр» ІК ЮО 44276926. Відповідно до ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що чітко визначає ст. 629 ЦК України. У ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено поняття договору приєднання, як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України визначена форма договору, зокрема зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України) Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частино 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 526 ЦК України чітко визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено у ст. 610 ЦК України. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України) Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Тож, суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником [PERSON] шляхом укладання між ними договору про надання фінансових послуг. Крім того, факт перерахування коштів підтверджено відповідною довідкою, тож товариство належним чином виконувало свої обов`язки з надання кредиту, а відповідач отримавши кредитні кошти, своїх обов`язків за договором не виконав. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України) За наведеного вище, суд вважає доведеним, що позивач набув права вимоги до відповідача, шляхом поступового укладення зазначених вище договорів факторингу між товариствами. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суду не надано доказів того, що відповідач одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із визначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню та фактора, якому має бути здійснено платіж. Разом з тим до суду не надано й належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Суд вважає вірним зазначити про те, що відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Разом із тим суд не погоджується із зазначеною позивачем сумою заборгованості відповідача. Відтак, первісним кредитором складено розрахунок заборгованості станом на 30.11.2021, у якому зазначено борг - 41\~064.00 грн. Саме із такою сумою заборгованості клієнт ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило фактору ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача. Однак, в подальшому і ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект центр» продовжили нарахування відсотків за кредитним договором, про що склали відповідні розрахунки заборгованості. Суд зауважує на тому, що сама наявність зазначених вище розрахунків заборгованості за договором не є належним обґрунтуванням та доказом задля задоволення позовних вимог, оскільки є внутрішніми документами банку та не містять усіх належних відомостей. З огляду на викладене, оцінивши зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме у сумі 41\~064.00 грн. В іншій частині в позові необхідно відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Так позивачем додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 22.08.2025 про оплату ним судового збору за подання даного позову до суду у сумі 2\~422.40 грн. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 16\~000.00 грн. На доказ додано: договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги; заявку на надання юридичної допомоги № 792 від 01.07.2025; витяг з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Так як позов товариства задоволено частково, то суд вважає за необхідне вимогу задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4\~000.00 грн., оскільки заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу 16\~000.00 грн. з урахуванням критерію складності справи є очевидно завищеним.

Outcome: partial