Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Пирятинський психоневрологічний будинок-інтернат у квітні 2025 року звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] з 18.08.2020 є підопічним Пирятинського психоневрологічного будинку-інтернату. [PERSON] встановлена перша група інвалідності з дитинства, який був направлений на обслуговування та отримання соціальних послуг згідно путівки Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги, згідно висновку ЛКК від 07.10.2024 року страждає на важку розумову відсталість, анозогностичний тип ВКХ. Дезорганізована пристосувальна поведінка при низькому рівні АРО. Внаслідок хронічного психічного захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне для встановлення над ним опіки. Представник заявника у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав лист про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги викладені в останньому підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в останньому, про що подав заяву. Представник заінтересованої особи Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав листа, у якому просить розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Представник недієздатного [PERSON] адвокат Орел В.І. просив задовольнити заву про визнання [PERSON] недієздатним. Судом встановлено, що [PERSON] згідно витягу з наказу № 155 від 18.08.2020 є підопічним Пирятинського психоневрологічного будинку інтернату, знаходиться на повному державному утриманні відповідно путівки Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації № 69 на влаштування до інтернатної установи від 07.09.2020. Зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 5-6). Відповідно до копії довідки серія МСЕ № 0557672 від 23.02.2017 [PERSON] є інвалідом першої «Б» групи з дитинства, безтерміново (а.с. 10). Пирятинський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду з клопотанням про визнання [PERSON] недієздатним, оскільки про визнання [PERSON] недієздатним заклад до суду не звертався, а останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки має стійкий психічний розлад здоров`я. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 627 від 16.09.2025 ПОЛТАВСЬКОЇ ФІЛІЇ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ІНСТИТУТ СУДОВОЇ ПСИХІАТРІЇ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ» [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає ознаками стійкого хронічного психічного розладу, а саме вродженого недоумства рівня важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 49-52). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Разом з тим, оскільки відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду, а тому [PERSON] необхідно визнати недієздатним з моменту набрання законної сили цим рішенням. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Частиною 3 ст. 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно п. 1 ч. 2, 4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги. Щодо клопотання начальника ПОЛТАВСЬКОЇ ФІЛІЇ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ІНСТИТУТ СУДОВОЇ ПСИХІАТРІЇ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ» Андрія Пасічного про вирішення питання про відшкодування вартості проведеної експертизи, суд зазначає таке. Клопотання обґрунтоване тим, що вартість проведеної експертизи складає 9229 грн. 28 коп. Законодавство не передбачає цільового виділення бюджетних коштів на проведення судових експертиз у цивільному процесі, однак встановлює можливість відшкодування судових витрат за рахунок держави у справах окремого провадження про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Згідно ч. 2 ст.\~299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч. 10 ст. 139 ЦПК України, яка регламентує витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved