Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

В провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 521/20409/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів. 24.09.2025 року представник позивача, Джулай Д.О., подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів. В обґрунтування заяви представник заявника посилався на те, що позивач під час розгляду цієї справи понесла витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. та витрати на оплату роботи перекладача в сумі 2200,00 грн., докази на підтвердження яких було подано після ухвалення рішення з дотриманням строку, встановленого ч.8 ст. 141 ЦПК України, а тому вважає, що виникла необхідність у вирішенні питання про судові витрати, а саме щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» на користь [PERSON] понесені нею витрати на професійну правничу допомогу та витрати на оплату роботи перекладача. У судове засідання представник позивача, Джулай Д.О., не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 122). Причин не явки до судового засідання не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення ухвалено за відсутності учасників справи на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Так, встановлено, що 11.09.2025 року рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси, повний текст якого складено18.09.2025 року, за результатами розгляду даної справи позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу майнових прав №3.3.11.10/2020, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» 22.12.2020 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» (Код ЄДРПОУ: 33311711, місцезнаходження юридичної особи: 65009, Україна, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 6) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) збитки у розмірі 10 808, 50 доларів США (десять тисяч вісімсот вісім доларів США 50 центів) за курсом НБУ на день виконання рішення суду. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» (Код ЄДРПОУ: 33311711, місцезнаходження юридичної особи: 65009, Україна, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 6) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 4 094 (чотири тисячі дев`яносто чотири) грн. 61 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок міститься постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 рокуу справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Джулай Д.О. (Ордер від 19.12.2024 року, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2307). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах\~справи міститься,\~Свідоцтво про\~право на\~заняття адвокатською\~діяльністю №\~2307\~Джулай Д.О.;\~Ордер від\~19.12.2024\~року;\~Угода №19/12/24-1\~про надання\~правничої (правової)\~допомоги від\~19.12.2024\~року.;\~Акт приймання-передачі\~послуг №19/12/24-1\~від 23.09.2025\~за Договором\~№19/12/24-1\~ про\~надання професійної\~правничої (правової)\~допомоги від\~19.12.2024\~року,\~Звіт №1\~щодо обсягу\~та вартості\~витраченого ефективного\~часу адвоката\~з детальним\~описом робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом;\~Рахунок від\~23.09.2025\~року на\~суму 15000\~гривень 00\~коп.,\~а також\~копію квитанції\~до прибуткового\~касового ордеру\~№ 1796\~від 117.12.2024р.\~за переклад\~договору на\~суму 2020,00\~грн.\~(а.с.\~115-119). Судом встановлено, що адвокат Джулай Д.О. надав Клієнту послуги професійної правничої допомоги у цивільній справі № 521/20409/24 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів, а Клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги. У Клієнта претензій до Адвоката немає. Сторони погодили, що усі дії, що вчиняються адвокатом на виконання умов Угоди після підписання Акту включаються у суму, зазначену в Акті. За умовами Акту приймання-передачі послуг за Угодою № 19/12/24-1 про надання правничої (правової) допомоги від 19.12.2024р. та Звіту №1 щодо обсягу та вартості витраченого ефективного часу адвоката сторони погодили, що вартість професійної правової допомоги наступна: - підготовка та подання позовної заяви - 4 години; - підготовка та подання додаткових письмових пояснень по справі 521/20409/24 2 години; -супровід справи 521/20409/24 (участь у содових засіданнях, у тому числі приїзд адвоката до суду у визначені дати) - 4 години. Загалом професійної (правничої) допомоги у справі 521/20409/24 надано на суму 15000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до Постанови Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Верховний Суд в своїх постановах притримується такої ж позиції, зокрема, вона була підтримана Верховним Судом в постанові від 11 листопада 2020 року в справі № 673/1123/15-ц. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved