Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 22.05.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 443407844 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Після цього, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 443407844 від 22.05.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 05/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 443407844. [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 443407844 від 22.05.2021 в загальному розмірі 78254 грн., яка складається з наступного: 22000 грн. заборгованість по кредиту та 56254 грн. заборгованість по відсоткам. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 443407844 від 22.05.2021 в загальному розмірі 78254 грн., а також судові витрати. 1.2.\~Представниця відповідача надала до суду відзив, у якому вказала, що позивачем не надано належних доказів того, що він набув статусу кредитора у зобов`язанні до відповідача і відповідно має права вимоги. Реєстри боржників не підписані, не надано повних текстів договорів факторингу, а також не надано доказів оплати по договорам факторингу. Позивачем не надано належних доказів укладення кредитного договору з дотриманням вимог законодавства. По-перше, заявка на кредит не підписана відповідачем, а долучена заявка на отримання грошових коштів не містить власноручного чи електронного підпису відповідача, а є лише роздруківкою із заповненими даними. По-друге, договір підписаний одноразовим ідентифікатором, однак такий спосіб підписання вимагає доведення факту відправки ідентифікатора на номер телефону, що належить саме відповідачу та факту введення цього ідентифікатора саме ним. По-третє, внутрішні документи кредитора не є доказами, оскільки долучені до позову «Алгоритм дій споживача», «Довідка щодо дій позичальника» є внутрішніми документами первісного кредитора та не мають доказової сили для підтвердження волевиявлення відповідача. Відповідач категорично заперечує проти отримання коштів за кредитним договором, будь-яких належних та достовірних доказів перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі, зокрема квитанцій, чеків, платіжних доручень, платіжних інструкцій, банківських виписок по рахунку, тощо позивачем до суду не надано. Позивач у даній справі не надав доказів, які підтверджують, що саме з цими «Правилами надання грошових коштів у позику», що розміщені на сайті первісного кредитора, відповідач ознайомився і погодився з ними. Стосовно строку нарахувань відсотків, то згідно з умовами нібито укладеного договору строк кредитування складає 30 днів. Проте позивачем нараховано відсотки з 22.05.2021 р. по 18.09.2021 р., що не відповідає умовам чинного законодавства. Стосовно витрат на правову допомогу, то позивач просить стягнути 6000 грн витрат на правничу допомогу, представник позивача вважає цю суму завищеною та неспівмірною та підлягає зменшенню. 1.3. Представник\~позивача надав\~відповідь на\~відзив,\~у якій\~вказав,\~що при\~заповненні заявки\~на кредит\~відповідач особисто\~обрав для\~себе суму\~кредиту,\~строк кредитування\~та мав\~змогу ознайомитися\~з умовами\~Договору перед\~його підписанням. Договір було\~укладено сторонами\~в електронній\~формі з\~використанням електронних\~підписів. Доказом накладення електронного підпису є матричний код (QR-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору. Відповідач після підписання договору отримав його примірник та мав змогу ознайомитися з ним в особистому кабінеті. Первісний кредитор перед підписанням договору вжив всіх необхідних заходів для здійснення перевірки та ідентифікації особи. Позивачем документально підтверджено виконання перерахування коштів відповідачеві. Договори факторингу та реєстри прав вимоги до них передбачали передачу прав вимоги до відповідача у встановлений законом спосіб. Відсотки нараховані відповідачу відповідно до умов договору. Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу, то позивачем достатньо обґрунтовано понесення витрат на професійну правничу допомогу. 1.4. У запереченнях проти відповіді на відзив представниця відповідача вказала, що відповідач ставить під сумнів подані копії електронних документів, оскільки неможливо перевірити їх цілісність, справжність та незмінність змісту. Позивачем не надано доказів того, що відповідачу було надано примірник договору в електронній формі. Позивачем не було надано достовірних доказів щодо переказу коштів. Позивачем не доведено набуття права вимоги до відповідача та не надано повних копій документів щодо передачі прав вимоги. 1.5. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 07.07.2025 провадження у цій справі було відкрито. Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Харкова від 28.07.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 16.09.2025 заяву в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено та скасовано вищевказане заочне рішення. 1.6. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Представниця відповідача та відповідач в судовому засіданні присутні не були, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представниця відповідача просила розглядати дану заяву без її участі та без участі відповідача. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Судом встановлено, що 22.05.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 443407844 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором MNV9A73X, який відображено у договорі в формі QR-коду (штрих-коду). Відповідно до п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 1.3. договору кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 22000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору. Відповідно до п. 1.7. договору кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. У пункті 1.12. договору вказано, що сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: - зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; - з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 22.05.2021 вказані дані щодо [PERSON] та укладеного ним договору, а в якості номера картки вказано 5354-66XX-XXXX-2026. У довідці щодо дій позичальника [PERSON] відображено умови укладеного ним договору, дані про [PERSON] , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 22.05.2021. Згідно з довідкою №06_2/2024 від 25.06.2024, АТ КБ «ПриватБанк» за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено успішні платежі через платіжний сервіс LigPay ПриватБанк на карти клієнтів, зокрема 22.05.2021 у сумі 22000 грн. на карту 5354-66XX-XXXX-2026, ID платежу 1654689487. Згідно з платіжним дорученням від 22.05.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 22.05.2021 сплатило на користь [PERSON] згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 22000 грн. на платіжну картку № 5354-66XX-XXXX-2026. Відповідно до розрахунків заборгованості від 27.07.2021, 16.08.2024, відповідачу у зв`язку із неналежним виконанням умов договору належить сплатити 22000 грн. боргу за кредитом та 56254 грн. заборгованості за відсотками. Відсотки згідно з розрахунком нараховувалися до 18.09.2021. 2.2.\~28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено до 31.12.2020 додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2020. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №144 від 27.07.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 51436,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на дату продажу кредиту 27.07.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» становила за тілом кредиту\~22000 грн., за відсотками\~29 436,00 грн. 2.3.\~05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було продовжено до 30.12.2024 додатковими угодами №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022. Пунктом 2.1. договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Згідно з п. 4.1. договору, факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 78254,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту\~22 000,00 грн., заборгованість за відсотками\~56 254,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.07.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Таліон Плюс» становила за тілом кредиту\~22000,00 грн., за відсотками\~ 56254,00грн. Відсотки згідно з розрахунком нараховувалися до 18.09.2021. 2.4.\~05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 05/07/24. Згідно з п. 1.1 договору, фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників та витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 78254,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту\~22 000,00 грн., заборгованість за відсотками\~56254,00 грн. Даний факт також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024. 3. Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527\~ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України\~визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями\~ 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. 3.2.\~За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» еквайринг платіжних інструментів - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі. Загальні вимоги Національного банку України до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням встановлені Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164. 3.4. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення спірного договору 22.05.2021, договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до статей 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення спірного договору 22.05.2021, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення спірного договору 22.05.2021, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 3.5. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. У постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 291/1352/20 вказано, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем доведено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, доведено факт видачі кредиту відповідачу, неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо повернення кредиту, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу між первісним кредитором, його наступниками та позивачем щодо спірного кредитного договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за спірним кредитним договором в загальній сумі 78254 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 22000 грн., заборгованість за відсотками складає 56254 грн. При цьому з розрахунків заборгованості видно, що відсотки за користування кредитом нараховувалися протягом строку кредитування (30 днів дисконтного періоду + 90 днів після нього), що відповідає умовам пунктів 1.7, 1.12 кредитного договору. Доказів погашення заборгованості відповідач та його представник до суду не надали. 4.3. Стосовно аргументів представниці відповідача про відсутність доказів фактичного перерахування грошових коштів на рахунок відповідача суд зазначає, що факт видачі відповідачу суми кредиту за спірним договором підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №06_2/2024 від 25.06.2024 за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено успішні платежі через платіжний сервіс LigPay ПриватБанк на карти клієнтів, зокрема 22.05.2021 у сумі 22000 грн. на карту 5354-66XX-XXXX-2026, ID платежу 1654689487. У договорі сторони не погодили конкретного способу видачі кредиту, а тому видача кредиту на картку позичальника шляхом перерахування коштів через банківську установу є законним та належним способом виконання свого обов`язку з боку кредитодавця. При цьому суд зазначає, що вищенаведена довідка банку є достовірним доказом перерахування суми коштів від позивача до відповідача, оскільки платіжний сервіс Liqpay є сервісом АТ КБ «Приватбанк» з переказу коштів та різновидом еквайрингу платіжних інструментів відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги», що полягає у переказі коштів отримувачу в мережі Інтернет. Для спростування змісту вищенаведеної банківської довідки відповідач або його представниця могли би надати самостійно чи попросити суд витребувати виписку з карткового рахунку, проте не зробили цього. Суд погоджується з тим, що у довідці АТ КБ «ПриватБанк» № 06_2/2024 від 25.06.2024 р. не міститься даних про те, що номер карти 5354-66XX-XXXX-2026 належить відповідачу. Разом з тим, такий номер картки вказаний у заявці на отримання грошових коштів, яка була сформована за результатом виконання відповідачем порядку дій в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». До цього порядку дій входить вказівка номеру картки позичальника, а також інших даних про особу позичальника. Додатково суд звертає увагу на те, що ані відповідачем, ані його представницею не заявлено клопотань про витребування від банку відомостей про те, кому належить картка, на яку було перераховано кредитні кошти. Якщо відповідач дійсно вважає, що він не отримував цих коштів і картка йому не належить, то заявлення такого клопотання дозволило би їм беззаперечно довести свою позицію. Однак, відповідач та його представниця не заявили такого клопотання, що додатково свідчить на користь належності картки саме відповідачу. Стосовно аргументів про те, що право вимоги за спірним кредитним договором не перейшло до позивача, суд зазначає, що у матеріалах справи наявні достатні докази на користь переходу прав вимоги до позивача. За всіма договорами факторингу, якими передавалося право вимоги, моментом передачі прав вимоги визначено не момент здійснення оплати клієнтом на користь фактора, а\~момент підписання реєстру чи акту щодо передачі прав вимоги. Тобто, відсутність у матеріалах справи доказів здійснення оплати клієнтом на користь фактора не впливає на можливість суду визначити дійсність передачі прав вимоги за відповідними договорами. Суд враховує, що в даному випадку деякі договори факторингу були первинно укладені між сторонами ще до укладення відповідачем спірного кредитного договору. Однак, строк дії таких договорів факторингу у всіх випадках продовжувався додатковими угодами. Реєстри передачі прав вимоги за спірним кредитним договором, які є частиною відповідних договорів факторингу, завжди підписувалися сторонами договорів факторингу у день дійсної передачі прав вимоги. В день підписання всіх Реєстрів передачі прав вимоги відповідач вже мав невиконані зобов`язання перед первісним кредитором, право вимоги за якими і було предметом передачі за відповідними Реєстрами. Суд також враховує, що позивач надав до суду витяги з реєстрів прав вимоги, а не повні тексти реєстрів. Разом з тим, вказані витяги містять підписи обох сторін договорів факторингу. Суд немає жодних розумних сумнівів в тому, що право вимоги за спірним кредитним договором дійсно було передано від одного кредитора до іншого та в підсумку було передано позивачу. До суду не було надано жодних доказів того, що попередні кредитори після 05.07.2024 висували до відповідача усні, письмові чи електронні вимоги про погашення боргу на їх користь. Посилання представниці відповідача на необхідність надання позивачем повних текстів реєстрів прав вимоги суд вважає такими, що спрямовані на затягування розгляду справи та уникнення відповідачем цивільної відповідальності за невиконання умов договору. Стосовно аргументів представниці відповідача про те, що строк кредитування складає 30 днів, однак позивачем нараховано відсотки з 22.05.2021 по 18.09.2021, то суд вважає необґрунтованим таке твердження. Зі змісту п. 1.12 спірного кредитного договору видно, що строк користування кредитом у випадку неповернення його протягом 30 днів продовжується ще на 90 календарних днів. У розрахунку заборгованості відображено, що проценти за користування кредитом нараховувалися позивачці протягом визначеного договором строку\~120 днів з дати видачі кредиту (30 + 90), тобто з 22.05.2021 до 18.09.2021. Стосовно аргументів про несправедливо великий розмір відсотків за користування кредитом суд зазначає, що такий розмір відсотків був узгоджений сторонами кредитного договору. Станом на час укладення кредитного договору законодавство не передбачало максимального розміру відсотків, вище якого неможливо встановлювати відсоткову ставку у договорах споживчого кредиту. Щодо аргументів про те, що позивач надав лише копії електронних документів і неможливо перевірити їх цілісність, справжність та незмінність змісту, а також щодо аргументів про відсутність доказів ідентифікації відповідача під час під підписання спірного кредитного договору суд зазначає, що в даному випадку договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, що відображений у формі QR-коду. В судовому засіданні суд перевірив справжність підпису за допомогою зчитування QR-коду (матричного штрих-коду) та встановив, що підпис є справжнім, що свідчить також і про достовірність та незмінність тексту договору, на якому зафіксований електронний підпис відповідача. Крім того, про належність ідентифікації відповідача додатково свідчить те, що у кредитному договорі правильно вказаний РНОКПП відповідача, його прізвище, ім`я та по-батькові, адреса тощо. Наданий до суду примірник договору з електронним підписом відповідача є оригіналом договору в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки він містить всю інформацію, що міститься у електронному примірнику договору, а також містить електронний підпис відповідача. У зв`язку із цим суд не вбачав потреби у витребуванні від позивача оригіналу вказаного електронного документа. Всі вищенаведені докази в сукупності достовірно свідчать про те, що саме відповідач [PERSON] уклав спірний кредитний договір та отримав кредитні кошти. 4.4.\~Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в загальній сумі 78254 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. 5. Розподіл судових витрат 5.1.\~Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 05.08.2024 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. 5.2.\~Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 05.07.2024 між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір про надання правової допомоги №05/07/24-02. Відповідно до умов договору Клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченими цим договором (п. 1.1 Договору). Обсяг повноважень адвокатського бюро визначений у п. 2.2 Договору. Конкретне доручення клієнта визначається в окремій Додатковій угоді (п. 2.3 Договору). Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору (п. 4.1 Договору). У Додатковій угоді № 3 від 05.07.2024 до вищевказаного Договору, сторони узгодили зобов`язання з надання правничої допомоги, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] . Клієнтом та адвокатським бюро підписано Акт прийому-передачі наданих послуг від 05.07.2024, за яким сторони підтвердили, що адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: 1) складання позовної заяви до [PERSON] тривалістю 2 год. вартістю 5000 грн.; 2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості [PERSON] тривалістю 1 год. вартістю 500 грн. 3) надання усної консультації стосовно складання позовної заяви до боржника тривалістю 1 год. вартістю 500 грн. Загальна вартість наданих послуг 6000 грн. Суд, не оцінюючи рівня кваліфікації адвоката, з огляду на визначені сторонами тарифи визначає, що об`єктивна тривалість та складність роботи по складенню подібної типової позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості за одним договором, виходячи з погоджених сторонами тарифів, а також виходячи з ціни позову та значення справи для сторін, має складати 2000 грн. При цьому ця ціна, з огляду на велику кількість однотипних подібних позовів, має включати і вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості, і надання усної консультації клієнту, яка не вимагається окремо за кожним з подібних позовів. Враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката, предмет спору, складність справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт, в порядку ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~вартість правової допомоги позивачу у цій справі оцінюється судом в загальному розмірі 2000 грн.

Outcome: approved