Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 23.10.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001434910101, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 45066 гривень. Також зазначив, що 24.01.2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002078495901, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 15000 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час. Заборгованість відповідача перед позивачем на 10.01.2025 року складає: - за кредитним договором від 23.10.2019 року №2001434910101 76732 грн. 71 коп., з яких: 45065 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом; 31667 грн. 05 коп. заборгованість за процентами; - за кредитним договором від 24.01.2022 року №1002078495901 24609 грн. 32 коп., з яких: 13896 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом; 02 грн. 66 коп. заборгованість за процентами; 10710 грн. 48 коп. заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитним договорам на 10.01.2025 року складає 101342 грн. 03 коп. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою суду від 08.05.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Ухвалою суду від 03.07.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнала частково. Вказала, що дійсно в 2019 році уклала договір з позивачем та отримала кредит у розмірі 10000 гривень. Кошти отримала шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, кредитними коштами користувались. Позивачем періодично збільшувався кредитний ліміт. Поки працювала кожен місяць, мала змогу сплачувати заборгованість по кредиту. У 2022 році уклала з АТ «ПУМБ» договір та отримала кредит у розмірі 15000 гривень. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що його довірителька не згідна із нарахованою сумою заборгованості, оскільки періодично погашала заборгованість. Заперечував щодо нарахованої позивачем заборгованості по комісії у розмірі 10710 грн. 48 коп. за кредитним договором №1002078495901 від 24.01.2022 року, оскільки позивачем не доведено правомірності такого нарахування. Позивачем не зазначено та не надано доказів наявності переліку послуг, які були надані відповідачу для обслуговування кредиту і погодження цих послуг [PERSON] при укладенні договору. Суд, вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, судом встановлено, що 23.10.2019 року [PERSON] підписала заяву №2001434910101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У своїй заяві [PERSON] просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та надати кредитну картку. Підписанням заяви просить банк встановити на її поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 10000 гривень (а.с.12). Згідно умов договору розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Реальна річна процентна ставка 47,88%. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001434910101 від 23.10.2019 року, [PERSON] 23.10.2019 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000 гривень; 13.02.2020 року збільшено кредитний ліміт до 13500 гривень; 15.10.2020 року збільшено кредитний ліміт до 16500 гривень; 13.11.2020 року збільшено кредитний ліміт до 19500 гривень; 16.12.2020 року збільшено кредитний ліміт до 22500 гривень; 22.01.2021 року збільшено кредитний ліміт до 25500 гривень; 19.02.2021 року зменшено кредитний ліміт до 30500 гривень; 19.03.2021 року збільшено кредитний ліміт до 35500, 23.04.2021 року збільшено кредитний ліміт до 37500 гривень; 15.06.2021 року збільшено кредитний ліміт до 42500 гривень; 21.07.2021 року збільшено кредитний ліміт до 43400 гривень; 27.02.2022 року зменшено кредитний ліміт до 42428 гривень; 03.03.2022 року збільшено кредитний ліміт до 43400 гривень; 15.06.2023 року збільшено кредитний ліміт до 45066 гривень (а.с.17). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2001434910101 від 23.10.2019 року, станом на 10.01.2025 року сума боргу [PERSON] становить76732 грн. 71 коп., з яких: 45065 грн. 66 коп. заборгованість по сумі кредиту; \~31667 грн. 05 коп. заборгованість по процентам (а.с.20-22). Також, судом встановлено, що 24.01.2022 року [PERSON] підписала заяву №1002078495901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтверлаив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку) (а.с.10). У своїй заяві [PERSON] просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: найменування кредитного продукту кредит на загальні цілі GP Standard ВСЕЯСНО (36) банківський переказ. Цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата разової комісії банку. Сума: 15000 гривень. Строк: 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 3,99%. Розмір процентної ставки: 0,010% річних. Разова комісія: 0,00% від суми кредиту. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: видача готівки через касу банку, банківський переказ на рахунок: [NUMBER] , а АТ «ПУМБ» (а.с.10-11). Відповідно до платіжної інструкції №TR.55459199.102485.8810 від 24.01.2022 року АТ «ПУМБ» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень. Призначення платежу надання кредитних коштів за договором №1002078495901 від 24.01.2022 року за позикою [PERSON] (а.с.17зв.). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №1002078495901 від 24.01.2022 року станом на 10.01.2025 року сума боргу [PERSON] становить 24609 грн. 32 коп., з яких: 13896 грн. 18 коп. заборгованість за сумою кредиту; \~2 грн. 66 коп. заборгованість за відсотками; 10710 грн. 48 коп. заборгованість по комісії (а.с.18-19). Частиною 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(ч.2 ст.1050 ЦК України). Позивачем АТ «ПУМБ» було направлено [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) від 13.01.2025 року №КНО-44.2.2/18, в якій у зв`язку із порушенням [PERSON] умов кредитних договорів банк вимагає виконати зобов`язання перед банком, а саме: погасити заборгованість в загальному розмірі 101342 грн. 03 коп., протягом 30 днів з моменту отримання цього листа (а.с.16). Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №1002078495901 від 24.01.2022 року, кредитором було нараховано до стягнення відповідачу комісію у розмірі 10710 грн. 48 коп. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~ Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит, розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, зазначено, що згідно з частиною 5\~статті 12 Закону України "Про споживче кредитування"\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України "Про споживче кредитування"\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1-2 статті\~11, частини 5 статті\~12 Закону України "Про споживче кредитування". У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 5.7.3 публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредит), розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредит), надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цін Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Проте, банк не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT «ПУМБ» була ознайомлена відповідач [PERSON] та погодилася з нею, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Пунктом 5 заяви\~№1002078495901\~на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає\~3,99%.\~Необхідність внесення плати (комісії) за обслуговування кредиту передбачена в розділі «Графік платежів». Комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 598 грн. 50 коп. щомісяця (а.с. 10). При цьому,\~в кредитному\~договорі не\~зазначено переліку\~додаткових та\~супутніх банківських\~послуг кредитодавця,\~які пов`язані\~з отриманням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~що надаються\~відповідачу та\~за які\~банком встановлена\~щомісячна комісія.\~ АТ\~«ПУМБ» не\~надав доказів\~наявності,\~переліку таких\~послуг і\~погодження їх\~зі споживачем\~при укладенні\~оспорюваного кредитного\~договору та\~фактичне їх\~надання. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, перелік послуг по обслуговування кредиту, що були фактично надані споживачу, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). У зв`язку з викладеним, відсутні підстави стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі\~10710 грн. 48 коп. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості, позивачем у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором\~№1002078495901\~від 24.01.2022 року, було зараховано на погашення комісії кошти, які відповідач сплачував на погашення кредиту, в сумі\~2995\~грн. 17 коп. За відсутності доказів щодо наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем, вчинення банком додаткових дій з обслуговування кредитної заборгованості, вказану суму коштів слід урахувати при визначенні розміру сплаченої кредитної заборгованості і відповідно зменшити зазначену у розрахунку позивача заборгованість за кредитом. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1002078495901 від 24.01.2022 року у розмірі 10903 грн. 67 коп. (24609 грн. 32 коп. (сума заборгованості яку просить стягнути позивач) -10710 грн. 48 коп. (сума комісії, яка не підлягає стягненню) - 2995 грн. 17 коп. (сума комісії, яку відповідачем було сплачено) = 10903 грн. 67 коп.). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ураховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial