Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просить суд встановити юридичний факт належності йому трудової книжки, виданої 30.12.1972 року на ім`я " [PERSON] , 1956 року народження ". У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2025 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з питанням призначення йому пенсії по віку і надав необхідні документи. Працівники управління зауважили, що в трудовій книжці його ім`я зазначено як [PERSON] і дата народження - 1956 рік, що не відповідає його паспортним даним. Оскільки він народився [INFO] і його ім`я [PERSON] . У зв`язку з цим заявник змушений був звертатися до суду для відновлення свого права на пенсійне забезпечення. В позасудовому порядку усунути зазначені розбіжності неможливо, тому просить заяву задовольнити. Заявник у судове засідання не з`явився у поданій заяві підтримав доводи заяви та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. 29.09.2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення, у яких представник заінтересованої особи не заперечили проти задоволення заяви. Розгляд справи просить провести без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 293\~ЦПК України окреме\~провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 30 грудня 1972 року на прізвище, ім`я та по-батькові " [PERSON] ", дата народження 1956 рік, освіта н/середня, професія "слесарь", була заведена трудова книжка (а.с.4). Встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 24 січня 1964 року прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , народився [INFO] у селі Фетьків Ланчинського району Станіславської області (а.с.8). Відповідно до паспорта громадянина України, орган, що видав 2621, виданим 01.09.2023 року, встановлено, що прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , рік народження - 1957 (а.с.9). Під час звернення заявника щодо призначення пенсії за віком працівниками Головного управління встановлено розбіжності у імені та даті народження заявника, які зазначені в трудовій книжці, оскільки на титульній сторінці зазначене ім`я власника " [PERSON] " та дата народження "1956" не відповідає паспортним даним " [PERSON] , [INFO] ". Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності\~трудової книжки\~або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності\~трудової книжки\~або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності\~трудової книжки\~або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі\~трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої\~наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до\~трудової книжки\~вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Згідно п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші)\~трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Відповідно до п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення\~трудової книжки\~працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш)\~трудової книжки\~підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої\~трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення\~трудової книжки\~та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі N 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення\~трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення\~трудової книжки\~не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до роз`яснення п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01 січня 2012 року "Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для заявника, так як на даний час це впливає на реалізацію його права на призначення пенсії за віком. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником доведено перед судом обставини, на які він посилається, а тому вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved