Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

29 липня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року в розмірі 28 195,20 гривень та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] в електронній формі та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено кредитний договір №143591511. За умовами цього договору відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії зі встановлення кредитного ліміту на суму 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн на його банківську картку № [NUMBER] . Поряд з цим, відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Однак, внаслідок порушення умов кредитного договору №143591511 від 10.01.2023, право грошової вимоги за яким згодом перейшло до позивача, неповернення кредитних коштів, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» становить 28 195,20 грн. З огляду на наведені обставини просять стягнути з [PERSON] вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на позовну заяву. Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 30.07.2025 суддя прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію та документи, що стосуються вказаної справи. Ухвалою від 08.10.2025 суд вирішив проводити заочний розгляд справи. Представник ТОВ «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А. І. в судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Суд встановив такі обставини. 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] в електронній формі та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено кредитний договір №143591511. За цим договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 2.1 договору) /арк.спр.99-107/ Як вбачається зі змісту пункту 14.12 вказаного договору, цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Згідно з пункту 14.2 договору його сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. За умовами пункту 2.2 кредитного договору № 143591511 сума кредитного ліміту, вказана в пункті 2.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6 000,00 грн 09.02.2023, що є датою надання кредиту. Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору (пункти 2.3 - 2.5 договору). Відповідно до пункту 3.1 цього договору його сторони погодили, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому пунктом 3.2 договору, згідно з яким встановлений в пункті 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Відповідно до пунктів 8.1 - 8.4 договору його сторони визначили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в такому порядку: - за умови, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5 Договору то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться в позичальника за кожний день користування ним (далі - дисконтна процентна ставка); - зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним; - якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дії дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника. Порядок сплати процентів погоджений сторонами в п. 4.1 договору, зокрема, протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 186,15 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,51 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним. В силу дії пункту 7.1 договору на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 09.02.2023 року, тобто протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно з пунктом 7.2 договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому пунктом 9.1.1.2 або пунктом 9.1.1.7 договору. Строк дії договору становить 5 років (пункт 7.2 договору). Згідно з пунктом 9.1.1.2 договору кредитодавець, серед іншого, має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в разі прострочення сплати нарахованих процентів позичальником. У силу дії пункту 9.1.1.5 вищевказаного договору його сторони погодили, що кредитодавець, серед іншого, має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 10.01.2023 року, яка містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, також вказано номер банківської картки [PERSON] - [NUMBER] /арк.спр.88/ . На підтвердження укладення вищевказаного кредитного договору та надання [PERSON] кредитних коштів до позовної заяви долучено довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 1651 від 29.05.2024 року, а також платіжне доручення від 10.01.2023 року про здійснення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказу коштів в розмірі 6 000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] /арк.спр.77/. Згідно з відповіддю Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-25805/29500-БТ17 від 13.08.2025 року [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] , його фінансовий номер телефону [NUMBER] . Зі змісту виписки по зазначеному вище картковому рахунку [PERSON] за період з 14.03.2023 року до 23.02.2024 року видно, що 14.03.2023 року на цей картковий рахунок здійснено зарахування коштів у розмірі 6 000,00 грн /арк.спр.17-18/. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року станом на 25.06.2025 року заборгованість [PERSON] за цим договором складала 28 195,20 з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за процентами /арк.спр.16/. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») (фактор) було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Сторони цього договору погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги (п. 4.1 договору). Надалі строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року неодноразово продовжувався шляхом підписання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод, зокрема, додаткових угод № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року, № 32 від 31.12.2023 року, та тривав до 31.12.2024 року. Відповідно до п. 5.3.4 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року) фактор має право нараховувати боржникам після відступлення права вимоги проценти та інші обов`язкові платежі за кредитними договорами. На підтвердження відступлення на користь ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру прав вимоги № 220 від 14.03.2023 року, протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 220 від 14.03.2023 року, а також акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 220 від 14.03.2023 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, підписані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» /арк.спр.41/ Зі змісту вищевказаного витягу видно, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до [PERSON] за договором № 143591511 від 10.01.2023 року на загальну суму 28 195,20 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», станом на 16.08.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року складала 28 195,20 грн, з яких 60 00,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за відсотками. Зі змісту вказаного розрахунку видно, що новий кредитор - ТОВ «Таліон Плюс» після набуття права вимоги за кредитним договором № 143591511 нараховував відсотки за користування кредитом з 14.03.2023 року до 23.02.2024 року включно. 23.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») (фактор) і ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /арк.спр.36-39/. В пункті 4.1 цього договору факторингу його сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. На підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року, зі змісту якого видно, що ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором на загальну суму 28 195,20 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за відсотками /арк.спр.34-35/. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) і позивачем ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1, є невід`ємною частиною договору /арк.спр.28-31/. В пункті 1.2 цього договору факторингу його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. На підтвердження відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників від 04.06.2025 року (додаток № 1), а також акт прийому-передачі реєстру боржників від 04.06.2025 року (додаток № 2) /арк.спр.26-27/. Зі змісту вищевказаного реєстру боржників видно, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року на загальну суму 28 195,20 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з випискою з особового рахунка [PERSON] за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року станом на 16.08.2025 року розмір заборгованості відповідача за цим кредитним договором складала 28 195,20 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за відсотками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини 2 статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1055 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статтей 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина 1 статті 207 ЦК України). Згідно з пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина 1 стаття 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу частини 3 статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 частина 2 стаття 639 ЦК України). Згідно з пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частини 1 статті 1078 ЦК України). За приписами частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі змісту частини 1 статті 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з правилами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [PERSON] 10.01.2023 року уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) кредитний договір № 14359511, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «Юніт Капітал». За умовами вказаного кредитного договору відповідачу на його банківську картку було перераховано кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності. Однак, отримавши кредит, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість на загальну суму 28195,20 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується долученими до матеріалів справи розрахунками та випискою, який відповідачем не спростовано, з [PERSON] необхідно стягнути на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року в розмірі 28 195,20 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 195,20 грн - заборгованість за відсотками. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено частиною 6 статті 137 ЦПК України. Судом встановлено, що до позовної заяви, серед іншого, долучено копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» і ТОВ «Юніт Капітал» (клієнт), відповідно до якого клієнт доручив, а Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Зі змісту п. п. 3.4, 3.6 та 3.8 вказаного договору про надання правничої допомоги вбачається, що його сторони погодили сплату гонорар клієнтом у разі досягнення мети представництва. В постанові від 31.07.2024 року в справі № 295/7967/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно з вимогами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом вказаних вимог закону розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена. До вищевказаного договору про надання правничої допомоги також долучено протокол погодження вартості послуг (додаток № 1) з визначенням вартості надання правничої допомоги. Згідно з додатковою угодою № 25770711767 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року сторони цього договору погодили, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року /арк.спр.13/. Окрім того, з метою представлення інтересів довірителя ТОВ «Юніт Капітал» уповноважило адвоката Тараненка А. І. вчиняти дії від імені товариства, серед яких: бути представником ТОВ «Юніт Капітал» в будь-яких державних та недержавних органах, організаціях, установах, підприємствах, в тому числі в судових установах, що підтверджується долученою до вищевказаного позову довіреністю. Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 06/06/25-01 від 05.06.2025 року, Адвокатське бюро «Тараненко та партнери», в особі керуючого бюро - Тараненка А. І., і ТОВ «Юніт Капітал» засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року (2 год, вартість послуги - 5000 грн); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 9143591511 від 10.01.2023 року (1 год, вартість послуги - 500 грн); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 143591511 від 10.01.2023 року (1 год, вартість послуги - 500 грн). Загальна вартість послуг становить 7000,00 грн. Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р.); відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (рішення у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р). Наведене також узгоджується й з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, де ВП ВС зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням вищенаведеного, слід виснувати, що не є обов`язковими для суду договірні зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вважаю, що супровід даної справи не потребував від адвоката Тараненка А. вивчення великого обсягу фактичних даних, оскільки регулювання даної категорії справ здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа є малозначною (за ціною позову, за складністю) та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Також необхідно взяти до уваги типовість та поширеність такої категорії справ (про стягнення заборгованості за кредитним договором), зокрема й ініційованих ТОВ «Юніт Капітал» у судах різних регіонів України (за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень), у зв`язку з чим підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Разом з тим, надсилання адвокатом запиту, яка містить банківську таємницю, що є очевидним у відмові АТ «Приватбанк» у наданні такої інформації не є необхідністю для даного спору. З огляду на зазначене, суд вважає, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн є явно завищеною і непропорційною до предмета спору та ціни позову. З огляду на критерії співмірності, розумності, обґрунтованості та пропорційності, витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, слід зменшити з 7000,00 грн. до 2500,00 грн. В силу частини 1 статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача також підлягають стягненню 2 422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved