Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , визначити [PERSON] способи її участі у спілкуванні з онуком шляхом встановлення граіку спілкування, з можливістю його приїзду до України. Надати позивачу право спілкування з онуком у такий спосіб: - кожного понеділка, середу, п`ятницю та неділю відеодзвінки через зручні для матері [PERSON] канали зв`язку (за допомогою месенджерів Telegram, Skype, Viber, WhatsApp) у період часу з 18 до 21 год. тривалістю 10 хвилин; - перебування дитини [PERSON] , [INFO] з бабусею [PERSON] в Україні один вихідний день (субота або неділя) раз на три місяці за попередньою домовленістю між сторонами. Місце: Закарпатська область (наприклад, Ужгород або інший безпечний регіон за попередньою домовленістю між сторонами); - перебування дитини [PERSON] , [INFO] з бабусею [PERSON] в Україні під час осінніх, зимових, весняних канікул та літніх канікул терміном три дні. Місце: Закарпатська область (наприклад, Ужгород або інший безпечний регіон за попередньою домовленістю між Сторонами). Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в період шлюбу відповідача та [PERSON] народився [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2025 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Внаслідок погіршення стосунків між сином позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] , остання почала безпідставно обмежувати у спілкуванні позивача з онуком [PERSON] , з яким вона раніше підтримувала тісний емоційний зв`язок, брала участь у вихованні, забезпечувала турботою, підтримкою та допомогою. Зазначає, що такі дії негативно впливають на емоційний стан дитини. Відповідач забрала онука [PERSON] та без дозволу і згоди батька вивезла дитину закордон до Німеччини. Позивач прагне підтримувати тісний зв`язок із онуком [PERSON] , що, на її думку, є важливим для його емоційного та психологічного розвитку. Відповідач [PERSON] на зв`язок не виходить та заблокувала позивача, тим самим позбавила онука спілкування з рідною бабусею. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2025 року відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання. 28 серпня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить задовольнити позовну заяву частково, запропонувала такий графік спілкування позивачки з онуком [PERSON] , [INFO] : - кожної неділі відеодзвінки через месенджер сторінку [PERSON] у соціальній мережі Фейсбук тривалістю 10 хвилин у проміжок часу з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; - зустрічі в місті Ошерслебен (Німеччина) у перші вихідні місяця (субота та неділя) один раз в три місяці з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. в кожний з цих днів. В іншій частині у задоволенні позовних вимог просить відмовити. У судовому засіданні представник позивача адвокат Підмогильна Я.Я. підтримала позовні вимоги, посиляючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила їх задовольнити, встановивши спосіб участю бабусі у спілкуванні з онуком. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату та час повідомлена належним чином, надала відзив на позов. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Мала Т.М. у задоволенні позовних вимог поклалась на розсуд суду, просила врахувати висновок органу опіки та піклування щодо участі бабусі у вихованні онука. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав зяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 16 листопада 2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (а.с. 37). [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.34). Копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , підтверджується, що він є сином [PERSON] . (а.с. 31). Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] сторони не дійшли згоди щодо спілкування позивачки, як бабусі, з онуком [PERSON] , якого позивач вивезла закордон. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині другій статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Стаття 263 СК України передбачає, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина 8 статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини 2 статті 155\~СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» і частини четвертої статті 10\~ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ від 25 листопада 2014 року у справі «Kruskic v. Croatia», §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ від 05 березня 2019 року у справі «Bogonosovy v. Russia», § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини викладені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20). Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом установлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] є бабусею [PERSON] . Дитина проживає з матір`ю закордоном, що сторонами не заперечується та підтверджується копією відповіді Державної прикордонної служби України про виїзд з 22 червня 2025 року [PERSON] , [INFO] , за кордон. У зв`язку з перешкоджанням відповідача у спілкуванні бабусі [PERSON] з онуком, позивач просить усунути перешкоди та визначити способи її участі у спілкуванні з онуком. Виконавчий комітет Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, як орган опіки та піклування, надав висновок про визначення способу участі бабусі [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , а саме: - відеодзвінки через месенджер сторінки [PERSON] у соціальній мережі Fасеbоок, або інший зручний для обох сторін канал зв`язку (Telegram, Skvpe, Viber, WhatsApp) - кожної п`ятниці та неділі у період часу з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. тривалістю 10-20 хвилин; - особисті зустрічі бабусі з дитиною на території України - перебування дитини [PERSON] , [INFO] , з бабусею [PERSON] в Україні у весняний (у квітні) та осінній (у жовтні) період у перші суботу та неділю відповідного місяця у присутності матері дитини з 10:00 год. до 19:00 год. на території Закарпатської області (місто Ужгород). Зміна дати та місця зустрічі можлива за попередньою домовленістю між сторонами; - особисті зустрічі бабусі з дитиною за місцем проживання дитини (перебування) дитини [PERSON] , [INFO] , з бабусею [PERSON] в Німеччині у літній (у липні) та зимовий (у січні) період у другу суботу, неділю та понеділок відповідного місяця в присутності матері дитини з 09:00 год. до 19:00 год. на території міста Ошерслебен. Зміна дати, часу та місця зустрічі можлива за попередньою домовленістю між сторонами; - матері необхідно забезпечити безперешкодне спілкування по телефону та іншими засобами зв`язку бабусі з дитиною (а.с.61-63). При вирішенні спору, враховуючи аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, позицію бабусі та матері дитини, яка не заперечує проти встановлення способу участі позивача у спілкуванні та вихованні з онуком, але з урахуванням запропонованих і нею умов, оскільки в такому віці дитина потребує материнського догляду та уваги з причини особливостей її харчування, гігієни, санітарії та сну, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами бабусі, активне бажання бабусі брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм онуком, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, сімейні обставини та фактори, які впливають на участь бабусі у вихованні дитини, узявши до уваги наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею та онуком, врахувавши вік дитини, її інтереси, відсутність протиправних дій бабусі стосовно онука, бажання бачитися, піклуватися про нього та виховувати його, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. За встановлених судом обставин, суд вважає за можливе з урахуванням взаємних поступок сторін встановити такий порядок участі позивача у вихованні малолітнього онука [PERSON] : відеодзвінки через месенджер сторінки [PERSON] у соціальній мережі Fасеbоок, або інший зручний для обох сторін канал зв`язку (Telegram, Skvpe, Viber, WhatsApp) кожної п`ятниці та неділі у період часу з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. тривалістю 10-20 хвилин; особисті зустрічі бабусі з дитиною на території України - перебування дитини [PERSON] , [INFO] з бабусею [PERSON] , в Україні у весняний (у квітні) та осінній період (у жовтні), у перші суботу та неділю відповідного місяця, в присутності матері, з 10:00 год. до 19:00 год. на території Закарпатської області (місто Ужгород). особисті зустрічі бабусі з дитиною за місцем проживання дитини перебування дитини [PERSON] , [INFO] з бабусею [PERSON] в Німеччині у літній (у липні) та зимовий період (у січні), у другу суботу, неділю та понеділок відповідного місяця, в присутності матері, з 09:00 год. до 19:00 год. на території міста Ошерслебен. Зміна дати, часу та місця зустрічі можлива за попередньою домовленістю між Сторонами; матері необхідно забезпечити безперешкодне спілкування по телефону та іншими засобами зв`язку бабусі з дитиною. Визначення саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини не суперечить її інтересам та є таким, що відповідатиме віковим потребам малолітньої дитини та буде достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онука. Разом з тим, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, його прихильності до батьків та бабусі, не позбавляє права сторін у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі бабусі у вихованні онука. Крім того,\~зважаючи на\~те,\~що [PERSON] \~разом з\~сином [PERSON] \~ наразі\~проживає в\~Німеччині \~за межами\~території України,\~ військова агресія росії проти України, воєнний стан та пов`язані з ним обмеження об`єктивно впливають на обсяг і способи спілкування не лише позивача з онуком, а й багатьох інших батьків з їхніми дітьми, які також вимушено, внаслідок війни, опинилися за межами України, з метою мінімізування психологічного тиску на дитину, пов`язаного із сімейними конфліктами, зважаючи на вік дитини, волевиявлення матері дитини, суд вважає за доцільне відстрочити виконання рішення суду в частині встановленого графіку зустрічей [PERSON] з онуком [PERSON] на території України до закінчення або припинення дії воєнного стану на території України ( на час перебування [PERSON] разом з сином [PERSON] у Німеччині).\~\~ \~За встановлених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial