Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх заявлених вимог вказав, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] , яка за життя залишила після себе заповіт на ім`я заявниці [PERSON] . Вказує, що 23.04.2024 року заявниця звернулась до нотаріуса для належного оформлення своїх спадкових прав, на що остання повідомила про те, що потрібно встановити факт постійного проживання з померлою матір`ю. Зазначає, що метою встановлення факту спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. Отже, такий факт породжує юридичні наслідки, при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження. 05 вересня 2025 року від представника заінтересованої особи Полтавської міської ради- Я.Кущ до суду надійшов відзив, у якому остання просила відмовити у задоволенні заяви. Позицію заінтересованої особи мотивовано тим, що заявником на підтвердження заявлених обставин не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (а.с.41-43). Від представника заявника [PERSON] [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення доказів до заяви, у якому останній просив розглядати справу без його участі та без заявника і задовольнити заявлені вимоги (а.с.49). Представник заінтересованої особи Полтавської міської ради- Я.Кущ у відзиві просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.43) \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.12, ч. 1 та ч. 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 грудня 1962 року, а/з 292, виданим Карлівським відділом РАЦС Полтавської області (а.с.9). 21.06.1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.06.1985 року, актовий запис № 1282 (а.с.25). З копії заповіту посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабич С.В. 15.10.2015 року, за реєстровим № 992, вбачається, що [PERSON] все належне їй майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі всі її права та обов`язки, взагалі на все те, що вона матиме право за законом заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.10 зворот). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що повторно видане 19 квітня 2024 року Київським відділом реєстрації актів цивільного у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 832 (а.с.10). З відповіді приватного Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубової Т.В. Вих. 111/01-16 від 23.04.2024 року вбачається, що на звернення [PERSON] , з проханням завести спадкову справу після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , останній повідомлено, що завести спадкову справу не має можливості, оскільки [PERSON] не надала документів, які б підтвердили факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] роз`яснено про її право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, з відповіді нотаріуса вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.21-22). На підставі ч.ч.3, 5 ст.1268\~ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення позивача до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3ст.1268\~ЦК України. Відповідно до ухвали №505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі\~ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №505/2085/14-ц від 14.09.2016, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010 та Постанові Верховного Суду № 336/709/18-ц від 07.11.2018. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини, який знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Так, заявник надала копії медичної документації на ім`я [PERSON] , з якої вбачається, що остання проживала за адресою [ADDRESS] (а.с.16 зворот, 17-5-21, 23-24). Фактичне та зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджується також копією заповіту посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабич С.В. 15.10.2015 року, за реєстровим № 992 (а.с.10 зворот). Заявник [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою до 30.03.2021 року, що слідує із копії паспорта серії [NUMBER] від 30.07.2002 року (а.с.11-12). Із Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 27.11.2020 слідує, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , членом сім`ї, який проживає разом з нею, вказувала доньку [PERSON] (а.с.7 зворот-8). Із пояснень [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , вбачається, що вона була сусідкою [PERSON] з 2000 року. [PERSON] вказує, що у них з [PERSON] були добросусідські відносини, вони ходили одна до одної у гості . Влітку 2023 року [PERSON] сильно захворіла та майже не виходила з квартири. Догляд за нею здійснювала її донька [PERSON] . На момент смерті [PERSON] донька здійснювала за нею догляд та проживала разом з померлою, так як остання потребувала постійного догляду (а.с.13). У своїх\~поясненнях [PERSON] ,\~який проживає\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~ зазначив,\~що був\~сусідом [PERSON] \~та часто\~спілкувався з\~останньою.\~ Коли\~ [PERSON] \~захворіла дочка\~жила разом\~з нею\~та доглядала\~її (а.с.12 зворот). Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . Встановлення вказаного факту необхідне їй для прийняття спадщини. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved