Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

23 квітня 2025 року позивач звернулася до суду із позовом до ТОВ"ДЕБТ ФОРС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., 12 червня 2021 року було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №80240 про стягнення з позивача на користь ТОВ"ДЕБТ ФОРС" заборгованості за кредитним договором укладеного з ТОВ "Вердикт Капітал" в розмірі 21 420 грн.. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем Баришнікович А.Д. відкрито виконавче провадження №68065029 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Посилаючись на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений без дотримання умов вчинення виконавчого напису, позивач просить про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача судових витрат. Позивач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просить про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини не явки не повідомив, хоча вчасно та належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Положеннями ч.2\~ст.223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280,\~281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №80240 від 12 червня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д., відповідно до постанови ВП №68065029 від 27 березня 2025 року, звернено стягнення на доходи позивача по місцю роботи у відділі розвитку культури і туризму Кривоозерської селищної ради. В позовній заяві позивач посилається на той факт, що ніяких фінансових зобов`язань з ТОВ ТОВ"ДЕБТ ФОРС", у нього не було, згоди на використання персональних даних не надавав. Письмову вимогу ТОВ "ДЕБТ ФОРС" про погашення будь-якої заборгованості не отримував. За положеннями ст.ст.15,16\~ЦК України кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу\~має право\~звернутися до\~суду,\~який може\~захистити цивільне\~право або\~інтерес у\~один із\~способів,\~визначених ч.1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до положень ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до положень ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. В порушення вимог ст.81\~ЦПК України ТОВ "Вердикт Капітал" та його правонаступником не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач отримав їх письмову вимогу про усунення порушень, а також не надано доказів направлення такої вимоги. Таким чином, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити викладені у виконавчому написі або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. Окрім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до положень п.1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання". З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано одну із умов для винесення напису, а саме\~безспірність заборгованості. Таким чином, нотаріальна дія щодо видачі виконавчого напису №80240 від 12 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь ТОВ"Вердикт Капітал", не була передбачена чинним законодавством. Суд вважає, що на момент вчинення оспорюваного вище зазначеного виконавчого напису була відсутня законодавча підстава для його вчинення, а саме порушено вимоги п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин спірний виконавчий напис №80240 від 12 червня 2021 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подачу позовної заяви у сумі 1211,20 грн., а також за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 605,60 грн., всього\~1816,80 грн.

Outcome: approved