Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] кошти у розмірі 39 650 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.10.2024 о 17 год. 28 хв. в м. Києві по вул. Райдужній, 22, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2024 у справі № 755/19296/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 КУпАП. Вказано, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] забезпечена не була. Позивач зазначає, що потерпілий 21.10.2024 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 37 500 грн. Загальний розмір витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України з урахуванням витрат на збір документів та послуг аварійного комісара для визначення розміру шкоди складає 39 650 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2025 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу та повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 17.10.2024 о 17 год. 28 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Райдужній, 22, в м. Києві, стані алкогольного сп`яніння, здійснив рух заднім ходом та здійснив наїзд на автомобіль «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та стояв припаркований. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2024 у справі № 755/19296/24 (провадження № 3/755/6802/24). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач зазначає, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 21 жовтня 2024 року [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 17.10.2024, складеного ТОВ «Незалежна експертна оцінка» на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] становить 33 113,27 грн. Згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3.1/571 від 07.01.2025 та довідки № 1 від 06.01.2025 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, розмір страхового відшкодування належний до виплати [PERSON] складає 37 500 грн. 10 січня 2025 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь [PERSON] на підставі наказу № 3.1/571 від 07.01.2025 здійснено регламенту виплату в сумі 37 500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 286155 від 10.01.2025. З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.10.2024, про відшкодування суми сплачених коштів, пов`язаних з виплатою власнику пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , регламентної виплати в розмірі 37 500 грн. Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. За заявленими вимогами позивач також просить стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат у розмірі 1 553 грн. За правилами частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому суд враховує наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) має право для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Згідно матеріалів справи, позивачем були понесені витрати пов`язані з оплатою послуг експерта у справі № 109675 у розмірі 2 150,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 943496 від 28.11.2024. Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з: 1) пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи; 2) пошкодженням чи знищенням дороги, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; 3) пошкодженням чи знищенням іншого майна потерпілої особи, крім випадків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 30 цього Закону; 4) проведенням робіт, необхідних для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 5) пошкодженням транспортного засобу внаслідок його використання для доправлення потерпілої особи до закладу охорони здоров`я, у тому числі забрудненням салону такого транспортного засобу; 6) доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика (МТСБУ) вимагати відшкодування вартості витрат на послуги аварійного комісара, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на встановлення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню в порядку регресу з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] витрат на послуги експерта в сумі 2 150 грн. в порядку регресу, тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачена останнім регламентна виплата у розмірі 37 500 грн. Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України також з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 3 028 грн.

Outcome: partial