Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

ТхОВ «Львівенергозбут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у якому просить суд стягнути із відповідача на користь позивача 1\~718 грн. 16 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію та судові витрати в розмірі 3\~028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ТзОВ «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права та виконує функцію постачальника універсальних послуг на території Львівської області (спеціальний обов`язок) на підставі статті 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». Позивач здійснює постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (ЕІС- код точки обліку № 62Z8527327560889). Із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка № 429585532 від 02.06.2025 року) вбачається, що власником житлового приміщення за вищевказаною адресою є [PERSON] , яка є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону. Відповідно до даних оператора системи розподілу (ПрАТ «Львівобленерго»), переданих у відповідності до чинного законодавства ТзОВ «Львівенергозбут», та відображених у програмному забезпеченні позивача, за період з 01\~липня 2023\~року по\~01\~травня 2025\~року по особовому рахунку № [NUMBER] спожито 591,0 кВт/год. Постачання електроенергії здійснювалося позивачем за тарифами, встановленими законодавством, а саме, постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 483. Свої зобов`язання в частині вчасної оплати спожитих послуг споживач належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1\~718,16\~грн. Ухвалою\~від 12.12.2024\~року у\~справі \~ \~ №\~452/4485/24 Самбірський міськрайонний суд Львівської області відмовив Товариству у видачі судового наказу про стягнення заборгованості із боржника з тих підстав, що відповідно до відповіді Єдиного державного демографічного реєстру відомості щодо реєстрації місця проживання [PERSON] не знайдено. Відтак ТзОВ «Львівенергозбут» змушене звернутися до Самбірського міськрайонного суду Львівської області в порядку позовного провадження. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне. Судом встановлено, що ТзОВ «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права та виконує функцію постачальника універсальних послуг (спеціальний обов`язок) на території Львівської області - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам. Позивач здійснює постачання електричної енергії на адресу [ADDRESS] , на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (ЕІС- код точки обліку № 62Z8527327560889. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 429585532 від 02.06.2025 року) вбачається, що власником жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 01 липня 2023 року по 01 травня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , відомо, що за цією адресою утворилася заборгованість за електричну енергію в розмірі 1\~718,16 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Взаємовідносини між громадянами/фізичними особами-споживачами електричної енергії/ з енергопостачальниками регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року. Відповідно до п.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з п.3.1.5 Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Даний договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України. У відповідності до п.4.10 Правил побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. За з містом п.4.12, 4.19 Правил плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані також\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.2 Закону предметом регулювання цього\~Закону, в тому числі, є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги»\~передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги що місяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст.\~509 ЦК України\~ зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач є споживачами послуг постачання електричної енергії та повинен здійснювати оплату за їх користуванням, однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносив, що призвело до утворення заборгованості, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1\~718,16\~грн.\~ заборгованості за спожиту електричну енергію. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст.\~141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved