Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

До Вітовського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа №760/28020/24 позовом Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Представник позивача адвокат Трикоз Дмитро Євгенович звернувся з позовною заявою, в якій просить про стягнення з відповідача збитків в порядку регресу у розмірі 9\~967,28 грн., судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 12 793,00 грн.\~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~свого позову\~зазначав,\~що 30.03.2024 року о\~15:15 в\~м.\~Києві, по вулиці Є.Чавдар 14, [PERSON] (надалі - Відповідач) керував автомобілем «Mercedes-Benz 413 CDI» д.н.з. « [NUMBER] » під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] », що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] », що підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року по справі № 753/7254/24. В судове засідання представник позивача за позовом не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про та час судового засідання повідомлений належним чином, в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року по справі № 753/7254/24, 30.03.2024 року о 15 годині 15 хвилин, по вулиці Є. Чавдар 14 в місті Києві, [PERSON] керував автомобілем «Mercedes-Benz 413 CDI» д.н.з. « [NUMBER] » під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] », що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] (надалі - Страхувальник) було укладено Договір страхування наземного транспорту № DNH0MA-22B778K_1 від 01.12.2023 р. (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням забезпеченого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ». Співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» 01.04.2024 року було здійснено огляд автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » та складено акт (протокол) огляду ТЗ заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Факт ДТП від 30.03.2024 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами: № 2356559-1 від 09.04.2024 року. Виконуючи взяті на себе зобов?язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту № DNHOMA-22B778K_1 від 01.12.2023 р., на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закон України «Про страхування» (надалі - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України, співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 95 912 грн 36 коп., що підтверджується платіжними дорученнями про виплату страхового відшкодування №21400 від 09 квітня 2024 року. Згідно страхових акту: №2356559-1 від 09.04.2024 року, сума страхового відшкодування в розмірі 95 912-грн. 36 коп., перерахована на рахунок СТО (ТОВ «Ніко Мегаполіс») для відновлення автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ». \~ \~ \~ \~Виставлені рахунки та акти виконаних робіт СТО (ТОВ «Ніко Мегаполіс») з відновлення автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ». Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 95 912 грн. 36 коп. Транспортний засіб «Mercedes-Benz 413 CDI» д.н.3. « [NUMBER] », яким керував Відповідач на момент -ДТП від 30.03.2024 року, був забезпечений Полісом обов?язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземного транспорту АТ № 4445954 в АТ«СГ ТАС». АТ «СТ ТАС» визнало подію від 30.03.2024 року страховою та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу АТ № 4445954 з урахуванням амортизаційного зносу та вирахування франшизи в розмірі - 85, 945 грн. 08 коп. в межах максимальної відповідальності полісу. Враховуючи недостатність страхової виплати, для повного відшкодування завданої шкоди відповідач повинен виплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страхової АТ «СГ ТАС», що склала - 9 967 грн. 28 коп. 29 липня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) уклали Договір №29/07/2024 про відступлення права вимоги від 29 липня 2024 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №DNHOMA-22B778K_1 від 01.12.2023 року. Згідно ст. 979\~ЦК України за\~договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною першою та другою ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому зазначеним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. З постанови Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-112цс13 слідує, що при розгляді справи про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування касаційний суд дійшов наступного висновку: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Оскільки відповідач є винною в дорожньо-транспортній пригоді особою, а страхової виплати від АТ «СГ «ТАС» недостатньо для повного відшкодування фактичних витрат, то до позивача перейшло право вимоги (регресу) до відповідача в розмірі 9\~967,28 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням), яка підлягає стягненню. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Разом з тим, будь-яких доказів на спростування позовних вимог та їх обґрунтування відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги Фізичної особи підприємця [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в сумі 9\~967,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1. п. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №88 від 01.02.2024, укладений між адвокатом Трикоз Дмитро Євгеновичем та ФОП [PERSON] ; додаткова угода №1, акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правничої допомоги від 01.02.2024 року, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю на ім`я Трикоз Сергій Сергійович; квитанція від 18.10.2024, за якою ФОП [PERSON] перерахував оплату за правничу допомогу згідно із договором №88 від 01.02.2024 року З огляду на умови договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12\~793,30 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило. Також згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved