Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10905856-SP від 30 вересня 2021 р., підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www/tascombank/com/ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування , а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23754.67 грн., з яких: 9699.7 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 14054.97 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. загальна заборгованість по комісії; 0 грн. пеня/штрафи. Відтак, Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за кредитним договором № 002/10905856-ІЗ від 30 вересня 2021 р. в сумі 23754.67 грн., та судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що не укладав кредитних договорів з АТ «ТАСКОМБАНК» та грошові кошти від даної юридичної особи не отримував. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Як стверджує Позивач між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10905856-SP від 30 вересня 2021 р., підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www/tascombank/com/ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування , а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23754.67 грн., з яких: 9699.7 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 14054.97 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. загальна заборгованість по комісії; 0 грн. пеня/штрафи.. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»). За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки умови надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті первісного кредитора могли неодноразово змінюватись самим Банком в період часу укладання договору про надання банківських послуг до моменту виникнення спірних правовідносин та звернення до суду із вказаним позовом, що не виключає можливості надання суду лише заяви №478106 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank", що найбільше сприятливі для вирішення справи. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що правовідносини між сторонами регулюються лише заявою №478106 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank", яка не містить суми отриманого кредиту, яка зазначена позивачем, розміру процентів за користування кредитом, строку виконання кредитного договору та інших відомостей. Разом з тим, проаналізувавши проведений позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про те, що проценти нараховувались, однак не вказано на яку суму заборгованості за кредитом, та за яким відсотком. Без наданих підтверджень про конкретну запропоновану відповідачу умову договору, відсутність у заяві домовленості сторін про кредит, сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком Пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Позивач в позовній заяві посилається на договір №002/10905856-SP від 30 вересня 2021 р., який був укладений між відповідачем та АТ "Таскомбанк", однак суду він не наданий. Крім того, надані до позовної заяви додатки не дають можливості встановити суму фактично отриманих коштів відповідачем та який саме розмір боргу по тілу кредиту є базою нарахування заборгованості у зв`язку невиконанням умов, що передбачені в заявах. Враховуючи, що позивачем не доведено на підставі належних, допустимих та достатніх доказів розмір отриманих відповідачем кредитних коштів від банку, тому відсутня процесуальна можливість у суду дослідити та перевірити проведені позивачем нарахування заборгованості відповідача, та встановити її обґрунтованість, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки, згідно положень ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed