Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області, в якій просить суд визнати за нею, [PERSON] , право власності за набувальною давністю на 17/50 нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку літ.А1-1, загальною площею 101,3 кв.м, житловою площею 59,3 кв.м, та господарських будівель і споруд: сарай літ. Г, літня кухня літ. Д, гараж літ. Ж, погріб літ. пг, огорожа № 1-4, водогін №5, з підстав неможливості позасудовим шляхом набути право власності на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений (а.с.44). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без участі її представника (а.с. 42). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних під\~ став. [PERSON] є власником 33/50 домоволодіння за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 25 лютого 1999 року (а.с.8) [PERSON] є власником 17/50 домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 102 (а.с. 13). За змістом заповіту [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 10 (а.с. 16). За змістом довідки, посвідченої секретарем Кролевецької міської ради Смирнова Г.І. проживає в житловому будинку [ADDRESS] , користується будинком та господарськими спорудами і доглядає за присадибною ділянкою\~ (а.с.18). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої, другої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. За змістом ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає, що [PERSON] добросовісно заволоділа [ADDRESS] , і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном протягом десяти років, до 15 квітня 2025 року, тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved