Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 08.06.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2496168, згідно з умовами якого відповідач отримав 12000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Авентус Україна» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Проте, відповідач зі свого боку належним чином не виконував умов Кредитного договору. Внаслідок цього, у відповідача перед позикодавцем утворилась заборгованість у розмірі 39360,00 грн., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 12000,00 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 27360,00 грн. 21.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21042021. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №2496168 від 08.06.2020 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача на загальну суму 39360,00 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. №20653882 від 12.08.2025 року, яка залишена останнім без відповіді. З огляду на зазначене, позивач змушений звертатися до суду з вимогою про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. 18.09.2025 року до суду надійшов відзив на позов, у якому сторона відповідача заперечує щодо розміру нарахованої заборгованості, оскільки остання нарахована позивачем поза межами погодженого сторонами строку кредитування. 24.09.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача. 26.09.2025 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення на спростування додаткових пояснень позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №2496168 про надання споживчого кредиту. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 10 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Пунктом 1.3. Договору визначено, що сума кредиту складає 12000,00 грн. Строк кредиту 30 днів (п. 1.4.). Тип процентної ставки фіксована (п. 1.5.). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день (п. 1.5.2.). Знижена процентна ставка 0,95% в день (п. 1.5.1.). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6.). Відповідно до п. 1.7. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 695,40% річних (п.1.7.2.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 347,70% річних (п.1.7.1.). Відповідно до п.1.8. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 18840,00 грн. (п.1.8.2.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 15420,00 грн. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №\~ [NUMBER] . Відповідно до п. 2.4. Договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. Договір про надання споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) підписані електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором М262412. Відповідно до копії листа ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» №5729-ВП від 18.07.2025 року, повідомлено ТОВ «Авентус Україна» про успішність транзакції №8132507 від 08.06.2020 року на суму 15000 грн. 21.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21042021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до цього Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»\~набуло права грошової вимоги до Боржників, в тому числі до [PERSON] за договором №2496168 від 08.06.2020 року в сумі 39360,00 грн., яка складається з: 12000,00 грн.\~заборгованість за кредитом; 27360,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами. Згідно із ч. 1\~ст. 626 цього Кодексу\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України\~передбачає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 562 ЦК України\~зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1\~ст. 513 цього Кодексу\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях\~1050,\~625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За умовами договору про надання споживчого кредиту №2496168 від 08.06.2020 сторони встановили строк кредитування 30 днів. Водночас, умовами пункту 4.1 Договору №2496168 про надання споживчого кредиту від 08.06.2020 року визначено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів визначену в пункті 1.4 Договору, якщо між Сторонами буде досягнуто домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. 4.5. Договору. Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 Договору (пункт 4.2. Кредитного договору). Позивач у відповіді на відзив акцентує увагу на процедурі пролонгації, зокрема на визначений пунктом 4.3. Кредитного договору, а саме: «4.3. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних у Договорі способів. Проте, повідомлення від Споживача ненадходили.» Необхідно зазначити, що пункт 4.3. Кредитного договору не містить положень щодо обов`язку Споживача повідомляти Товариство про відсутність наміру (небажання) продовжувати строк кредитування у разі здійснення ним платежу у розмірі процентів. Отже, відсутність такого застереження у тексті пункту 4.3. Кредитного договору свідчить про недопустиме одностороннє розширення змісту пункту 4.3. Договору, яке покладає на Споживача додатковий, не передбачений Кредитним договором, обов`язок (зобов`язання щодо повідомлення про відмову). Окрім того, суд критично оцінює доводи позивача щодо пролонгації кредитного договору, оскільки згідно з положеннями пункту 4.4. Кредитного договору, дії Споживача, зазначені в п. 4.3. Договору, кваліфікуються виключно як пропозиція (оферта) про продовження строку, а не як безпосередній факт його пролонгації. Настання правових наслідків у вигляді продовження строку є правом, але не обов`язком Товариства (Позивача), і залежить від його волевиявлення на акцептування даної оферти. Договором чітко визначено форму акцепту: направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. Таким чином, позивачем для доведення факту пролонгації кредитного договору не надано суду належних та допустимих доказів вчинення Товариством конкретних акцептуючих дій, передбачених пунктом 4.4. Кредитного договору. Відповідно до пункту 1.8. Кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за зниженою ставкою 15 420,00 грн. та за стандартною ставкою 18 840,00 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] на погашення кредиту сплатив суму в розмірі 23 484,00 грн., що перевищує загальну вартість кредиту, що була визначена Кредитним договором за стандартною ставкою. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором є необґрунтованими та безпідставними, оскільки заборгованість погашена відповідачем, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України\~судові витрати не підлягають стягнення з відповідача, оскільки в позові відмовлено. Таким чином, на підставі викладеного,

Outcome: dismissed