Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 21.11.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 08583-01/2024 в розмірі 31 500 грн., за Договором позики №76229489 в розмірі 7 000,00 грн., за Кредитним договором №23724-01/2024 в розмірі 4000,00 грн., за Кредитним договором №18976-01/2024 в розмірі 8 000,00 грн, за Кредитним договором №19029-01/2024 в розмірі 8000,00 грн., за Договором позики №76166416 в розмірі 18 000,00 грн., за Договором позики №2565248 в розмірі 3 450,00 грн., на загальну суму 65\~950,00 та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., оскільки останній не виконує умови договорів. В обґрунтування позову вказує, що 11.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір №08583-01/2024 про надання фінансового кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту у сумі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування та зі встановленим строком. При цьому, 29.04.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору №08583-01/2024 в розмірі 17 500 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 500 грн. - сума заборгованості за відсотками. 20.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір №17359-01/2024 про надання фінансового кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту у сумі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування та зі встановленим строком. При цьому, 28.05.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору №17359-01/2024 в розмірі 7\~000,00 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 000 грн. - сума заборгованості за відсотками 16.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 23724-01/2024, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] фінансовий кредит у безготівковій формі на рахунок відповідача, у сумі 1\~000,00 грн., зі встановленою денною процентною ставкою та зі встановленим строком повернення. Також 14.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18976-01/2024, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] фінансовий кредит у безготівковій формі на рахунок відповідача, у сумі 2\~000,00 грн., зі встановленою денною процентною ставкою та зі встановленим строком повернення. При цьому, 20.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20062024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору № 23724-01/2024 в розмірі 4\~000,00 грн., з яких: 1000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 000 грн. - сума заборгованості за відсотками та по Кредитному договору № 18976-01/2024 в розмірі 8\~000,00 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 000 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19029-01/2024, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] фінансовий кредит у безготівковій формі на рахунок відповідача, у сумі 2\~000,00 грн., зі встановленою денною процентною ставкою та зі встановленим строком повернення. При цьому,24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24052024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору № 19029-01/2024 в розмірі 84\~000,00 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 000 грн. - сума заборгованості за відсотками 10.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №76166416, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] позику на суму 4\~500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою та зі встановленим строком повернення. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №14/06/21 за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Крім того, 28.07.2021 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №76166416 в розмірі 18\~000,00 грн. з яких: 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13\~500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками та згідно витягу з Реєстру боржників №25. 13.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2565248, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] позику на суму 1000 ,00 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою та зі встановленим строком повернення. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №14/06/21 за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Крім того, 28.07.2021 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №2565248 в розмірі 3 450,00 грн. з яких: 1\~000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~450,00 грн. - сума заборгованості за відсотками та згідно витягу з Реєстру боржників №24. \~ \~ \~ \~З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в розмірі 65 950,00 грн. Стислий виклад позиції відповідача. 24.03.2025 надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на наступне. Відповідач зазначив, що позивачем порушено правило об`єднання позовних вимог, підставами яких є 7 окремих договорів. Також вона зазначила про відсутність доказів отримання новим кредитором (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прав вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Також відповідач послалася на відсутність доказів погодження наданих кредитних умов стверджуючи, що зазначені вище договори було начебто підписані шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону відповідача, з чим вона категорично не погоджується. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що наявні в матеріалах справи договори було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронними підписами уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів), що є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наголошує, що вона не укладала саме ті договори позики, які долучено в якості копій до позовної заяви, в редакції, що наведена представником позивача, відповідно у матеріалах справи відсутні докази погодження ним вказаних в цих документах процентних ставок та інших кабальних умов кредитування. Жоден поданий позивачем доказ не доводить однозначно, що вона погодила саме ці, а не інші кредитні умови. Відповідач стверджує, що якби вона дійсно укладав такі договори, то в обов`язковому порядку мав би здійснити набір в електронній формі комбінації алфавітно-цофрової послідовності, вказана комбінація мала б відобразитися у вказаній електронній формі та зберегтися на серверах кредитора для подальшого долучення до кредитних договорів і за таких обставин позивач міг би надати такі докази. Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення, підтвердження відповідачем пропозиції щодо укладання договору, зокрема, довідки про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладання договору у формі електронного правочину, тощо. Відповідач наголошує, що матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування йому вказаних сум позики ( платіжне доручення, квитанція, чек тощо). Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Головко А.О. не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 24.03.2025 надала суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечила, просила в задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача 08.04.2025\~надав до\~суду відповідь\~на відзив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.03.2025 справу призначено до розгляду 07.04.2025 на 09-00 год. в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників процесу. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2025 позовну заяву залишено без руху. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, на які посилається позивач, 11.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір №08583-01/2024 про надання фінансового кредиту, які підписані одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] (п. 1.6), у сумі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день (стандартна процентна ставка), що складає 912,50% річних строком на 100 днів. 29.04.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору №08583-01/2024 в розмірі 17 500 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 500 грн. - сума заборгованості за відсотками. 20.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір №17359-01/2024 про надання фінансового кредиту, які підписані одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] (п. 1.6), у сумі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день (стандартна процентна ставка), що складає 912,50% річних строком на 100 днів. 28.05.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору №17359-01/2024 в розмірі 7 000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 000 грн. - сума заборгованості за відсотками. 16.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 23724-01/2024, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] (п. 1.6), у сумі 1000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день, що складає 912,50% річних строком на 120 днів. 14.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18976-01/2024, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] (п. 1.6), у сумі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день, що складає 912,50% річних строком на 120 днів. При цьому, 20.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору № 23724-01/2024 в розмірі 4 000 грн., з яких: 1000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000 грн. - сума заборгованості за відсотками та по Кредитному договору № 18976-01/2024 в розмірі 8 000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором. 14.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19029-01/2024, який підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] (п. 1.6), у сумі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день, що складає 912,50% річних строком на 120 днів. При цьому, 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24052024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по Кредитному договору № 19029-01/2024 в розмірі 8 000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором. 10.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №76166416, який підписаний електронним підписом, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] позику на суму 4\~500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 2,5% в день та 2,70 % за понадстрокове користування позикою, що складає 114432,08% річних, строком на 30 днів, до 08.02.2024, орієнтовна загальна вартість позики становить 7875,00 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №14/06/21 за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Крім того, 28.07.2021 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №76166416 в розмірі 18 000 грн. з яких: 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13\~500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками та згідно витягу з Реєстру боржників №25 до Договору факторингу,що також підтверджується розрахунками заборгованості за вказаними договорами позик. 13.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2565248, який підписаний електронним підписом, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] позику на суму 1000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 3,5% в день та 3,50 % за понадстрокове користування позикою, що складає 2\~686,49% річних, строком на 20 днів, до 02.02.2024, орієнтовна загальна вартість позики становить 1200,00 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №14/06/21 за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Крім того, 28.07.2021 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №2565248 в розмірі 3450 грн. з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2450,00 грн. - сума заборгованості за відсотками та згідно витягу з Реєстру боржників №24 до Договору факторингу,що також підтверджується розрахунками заборгованості за вказаними договорами позик. Висновки та мотиви суду. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Щодо твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів отримання новим кредитором прав вимоги суд зазначає наступне. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Тому судом цілком правомірно прийнято до розгляду позовну заяву про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеними вище кредитними договорами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником яких є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору фінансового кредиту №08583-01/2024 від 11.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 5000 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W5312; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Також, позивачем до суду надані докази щодо укладення договору фінансового кредиту №17359-01/2024 від 20.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 2000 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W688; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору фінансового кредиту №23724-01/2024 від 16.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 1000 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W812; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Також, позивачем до суду надані докази щодо укладення договору фінансового кредиту №18976-01/2024 від 14.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 2000 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W1539; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору фінансового кредиту №19029-01/2024 від 14.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 2000 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0720; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Також, позивачем до суду надані докази щодо укладення договору позики №76166416 від 10.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 4500 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором JyVk8zAXYB; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору позики №256548 від 13.01.2024 про надання фінансового кредиту в сумі 1000 грн., а саме: роздруківку тексту Кредитного договору, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0MXnEp72hu; додаток до зазначеного договору з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, документи про укладення договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів є правонаступником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Будь-яких доказів перерахування коштів з боку кредитора боржнику до суду не надано. Разом з тим, із наданих суду першої інстанції позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від позивача, а саме: зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, створив заяву в особистому кабінету, отримав смс про схвалення своєї заяви, отримав в особистий кабінет договір (оферту) та підтвердив, що ознайомився з такою офертою, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора. Також факт отримання повідомлення від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» із одноразовим ідентифікатором, та прийняття пропозиції (оферти) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора заперечується відповідачем, що підтверджується змістом відзиву. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надання відповідачу кредитних коштів за умовами вказаних вище договорів № 08583-01/2024 від 11.01.2024, № 17359-01/2024 від 20.01.2024, № 23724-01/2024 від 16.01.2024, № 18976-01/2024 від 14.01.2024, № 19029-01/2024 від 14.01.202, № 76166416 від 10.01.2024 та №2565248 від 13.01.2024, зокрема, платіжної інструкції, меморіального ордеру, виписки з особового рахунку, тощо. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Отже, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, які б були допустимими доказами отримання позичальником кредитних коштів за умовами кредитних договорів № 08583-01/2024 від 11.01.2024, № 17359-01/2024 від 20.01.2024, № 23724-01/2024 від 16.01.2024, № 18976-01/2024 від 14.01.2024, № 19029-01/2024 від 14.01.202, № 76166416 від 10.01.2024 та №2565248 від 13.01.2024, не доведено факту перерахування коштів на рахунок, відкритий у банківській установі саме на ім`я [PERSON] , враховуючи також, що остання не визнає факту отримання коштів. Розрахунок заборгованості, що наданий разом з позовною заявою, також не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а, отже сам по собі не є належними доказом наявності заборгованості. Розрахунок складений самим позивачем, а тому інформація, зазначена у ньому, за умови відсутності первинних документів щодо видачі кредитних коштів, не може бути належним доказом отримання позичальником коштів у кредит та наявності заборгованості перед позивачем. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини. Разом з тим отримавши 24.03.2025 через систему «Електронний суд» відзив відповідача на позовну заяву, в якій відповідач заперечує факт отримання коштів, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. Позивач просив також розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, клопотання про надання суду додаткових доказів, витребування відповідних доказів та інших документів не заявляв. У відповіді на відзив позивач зазначив, що у відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладенні договору, ідентифікація позичальника здійснюється через банк-емітента, яким видано картку. Доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та відповідач [PERSON] . Позивач не мав та не має доступу до даної інформації, оскільки дана інформація є банківською таємницею. Відповідач як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних та допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належать. Заперечуючи проти перерахування коштів відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Але з такою позицією позивача суд погодитися не може з огляду на наступне. Ще в римському праві застосовувалася концепція, що тягар доведення лежить на тому, хто стверджує, а не на тому, хто заперечує, на тому, хто заперечує немає обов`язку доводити (ei incumbit probatio qui dicit, non qui negat, negantis \~ \~ \~ \~nulla probatio est). Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, \~ \~ \~ \~що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Покладення обов`язку доведення відсутності факту не отримання грошових коштів за кредитними договорами на відповідача нівелює застосування принципу змагальності. Зазначена правова позиція Верховного Суду викладена зокрема у Постанові від 23.10.2019 у справі №917/1307/18. Крім того, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про розкриття банківської таємниці з метою отримання доказів належності банківських карток відповідачу та інформації про рух коштів по банківським рахункам відповідача, однак не скористався своїми процесуальними правами. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги недоведеність позивачем підпису відповідачем кредитних договорів, недоведеність видачі, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу кредитних коштів за умовами договорів № 08583-01/2024 від 11.01.2024, № 17359-01/2024 від 20.01.2024, № 23724-01/2024 від 16.01.2024, № 18976-01/2024 від 14.01.2024, № 19029-01/2024 від 14.01.202, № 76166416 від 10.01.2024 та №2565248 від 13.01.2024, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договорами № 08583-01/2024 від 11.01.2024, № 17359-01/2024 від 20.01.2024, № 23724-01/2024 від 16.01.2024, № 18976-01/2024 від 14.01.2024, № 19029-01/2024 від 14.01.202, № 76166416 від 10.01.2024 та №2565248 від 13.01.2024 заборгованості в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов`язки. Виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції у суді першої інстанції. У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення. Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду. Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 192/875/17 (провадження №61-12580ск19). Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не було надано суду жодних належних доказів тих обставин, про які він заявляє у позовній заяві. Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишені без задоволення, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. На підставі ст.ст. 526, 549, 610, 611, 626, 627, 628, 1050, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: dismissed