Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої суму заборгованості за договором про надання кредиту №473435-КС-001 від 28 серпня 2023 року у розмірі 39406,13 гривень, з яких 9769,42 гривень - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 28577,36 гривень - суми прострочених платежів по процентах, 1059,35 гривень - суми прострочених платежів за комісією, а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 серпня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» було направлено відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 473435-КС-001 про надання кредиту. 28 серпня 2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 473435-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4315, на номер телефону [NUMBER] (який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), та який відповідачем було введено/відправлено. З урахуванням викладеного 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 473435-КС-001про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 473435-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконувала, а лише частково сплачувала кошти на виконання умов договору на загальну суму 2170,00 гривень, станом на 08 лютого 2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 39406,13 гривень, з яких: 9769,42 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28577,36 гривень - сума прострочених платежів по процентах; 1059,35 гривень - сума прострочених платежів за комісією. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2025 року клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - Памірського М.А. про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» наступну інформацію: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 28 серпня 2023 року (дата видачі кредиту) по 12 лютого 2024 року (дата закінчення терміну кредитування). На виконання ухвали судом 05 серпня 2025 року за вх. №24810 одержано від Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» інформацію, в якій зазначено, що банківська картка № [NUMBER] була випущена на ім`я [PERSON] та виписку по зазначеній банківській картці за період з 28 серпня 2023 року по 12 лютого 2024 року. Представник позивача Памірський М.А., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 473435-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] , використовуючи номер телефону, ідентифікувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) та зайшла в особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця. З особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) надала усю необхідну інформацію для формування позивачем належної пропозиції клієнту. Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 28 серпня 2023 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 473435-КС-001 про надання кредиту. 28 серпня 2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 473435-КС-001 про надання кредиту на умовах, що були визначені офертою позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4315 на номер телефону [NUMBER] (який був зазначений відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 2 кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Строк кредиту становить 24 тижні, процента ставка в день - 2,00, фіксована, комісія за надання кредиту - 1500,00 гривень, загальний розмір наданого кредиту - 10000,00 гривень. Термін дії договору до 12 лютого 2024 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 26040,00 гривень, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9249,88 процентів; цілі (мета) отримання кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, цей кредит є споживчим кредитом. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів (п. 3 договору). У п. 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (яку позичальник вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів та випискою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» за договором №б/н за період з 28 серпня 2023 року по 12 лютого 2024 року. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 08 лютого 2025 року за нею утворилась заборгованість за Договором №473435-КС-001 про надання кредиту в розмірі 39406,13 гривень, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 9769,42 гривень; суми прострочених платежів по процентах 28577,36 гривень; суми прострочених платежів за комісією 1059,35 гривень. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України) Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою статті 11 вищезазначеного закону. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 вищезазначеного закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 вищезазначеного закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. За змістом статті 12 вищезазначеного закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі змісту Договору №473435-КС-001 про надання кредиту від 28 серпня 2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного національного законодавства. Оскільки кредитний договір, укладений на сайті позикодавця, [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором UA-4315, то можна стверджувати, що договір був укладений належним чином у встановленому чинним національним законодавством порядку. Без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором та здійснення входу до особистого кабінету відповідачем на веб-сайті позивача, такий договір не був би належним чином укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Договір містять ІПН, адресу проживання, серію та номер паспорта [PERSON] . Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за своїми правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Довідками про видачу коштів, наявними в матеріалах справи, підтверджується належне виконання позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» своїх зобов`язань за кредитним договором №473435-КС-001 шляхом здійснення перерахування на банківську картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] грошових коштів в загальному розмірі 10000,00 гривень. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження факту укладення між сторонами договору №473435-КС-001 про надання кредиту від 28 серпня 2023 року, та також факт отримання [PERSON] грошових коштів на загальну суму 10000,00 гривень. Відповідач заперечень щодо вказаних обставин не надала. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору №473435-КС-001 встановлений строк користування кредитними коштами 24 тижні; фіксована процентна ставка в день - 2,00%, термін дії договору - до 12 лютого 2024 року. Тобто умовами договору сторонами погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами, який становить період з 28 серпня 2023 року по 12 лютого 2024 року (стаття 1048 ЦК України). Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 9769,42 гривень, а також суми прострочених платежів по процентах у розмірі 28577,36 гривень за період дії кредитного договору. Суд дійшов висновку про те, що позичальник порушила умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, у зв`язку з чим позивач набув право вимагати повернення суми кредиту та сплати процентів. Розрахунок заборгованості перевірено судом на відповідність умовам договору та вимогам закону і порушень не встановлено. Іншого розрахунку заборгованості [PERSON] не надала, розмір заборгованості жодним чином не спростувала. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно платіжної інструкції №2669 від 14 лютого 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved