Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

В квітні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (скорочено МТСБ України), в особі представника Попова Вячеслава Євгеновича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 19267,32 грн, та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що 30.03.2023 року приблизно о 09 год. 00 хв., в м. Черкаси по вул. Канівська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі Відповідач), та автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2023 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що підтверджує інформація з бази МТСБУ). Згідно зі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відтак, власник пошкодженого автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] 08.06.2023 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 18 615 (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятнадцять) грн. 16 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (оригінал знаходиться у Позивача), МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 17 417 (сімнадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 12.07.2023 року. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 1 850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 11.07.2023. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 19 267 (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 32 коп. 19.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає про те, що 30.03.2023 в місті Черкаси мала місце ДТП за участю Відповідача і фізичної особи [PERSON] . Відповідно до постанови Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.03.2023 відносно [PERSON] було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Постановою Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 528800042 від 05.05.2023 вказане вище обмеження [PERSON] було скасовано. Вказані обставини є преюдиційними (ч.4 ст.82 ЦПК України), оскільки підтверджуються постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2023 по справі №712/3418/23. Таким чином, в період з 27.03.2023 по 05.05.2023 [PERSON] (в т.ч. 30.03.2023 на момент ДТП) не мав законного права керувати будь-якими транспортними засобами, в тому числі і транспортирним засобом ЗАЗ Таврія державний номер [NUMBER] . Вважає, що якщо особа, яка знаходиться за кермом транспортного засобу, на момент ДТП, не має посвідчення водія чи не має права керувати транспортними засобами, то вона не відноситься до осіб, відповідальність яких застрахована згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ і на регламентну виплату права не має. Також зазначає, що між СК Княжа та Відповідачем був укладений поліс ОСЦПВВНТЗ №213911091, в преамбулі якого зазначено, що цей документ є візуальною формою полісу, що посвідчує укладання внутрішнього електронного договору ОСЦПВВНТЗ (далі-Поліс Відповідача). Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування. Відповідно до положень Полісу Відповідача, дата та час його реєстрації страховиком СК Княжа в інформаційно-телекомунікаційній системі є 00 год. 00 хв. 30.03.2023. Враховуючи норми Положення, реєстрація Полісу Відповідача могла відбутися тільки після того як Відповідач прийняв пропозицію Страховика - СК Княжа укласти договір і його підписав. Отже, Поліс-Відповідача станом на 00 год. 00 хв. 30.03.2023 був ним підписаний та укладений, а його цивільна-правова відповідальність як водія транспортного засобу Volvo V50 д.н. [NUMBER] станом на 09:00 30.03.2023 була застрахована. Щодо доказу іменованого Позивачем як «Претензія про відшкодування збитків в порядку регресу» із вказівкою «Надіслано поштою рекомендованим» повідомляє, що Відповідач такої не отримував. Заява Позивача про те, що оригінал претензії було направлено Відповідачу (стр.3 позовної заяви) не підтверджується відповідними доказами оператора поштового зв`язку. Щодо доказу іменованого Позивачем як «Інформація з бази МТСБУ щодо відсутності полісу (інформація з офіційного сайту МТСБУ).pdf.» зазначає наступне. По-перше: Класифікувати «інформацію з бази…» потрібно як електронний документ, поданий Позивачем в електронній копії, однак жодним доказом (установчим документом, наказом, розпорядженням тощо) ним не підтверджується використання у своїй діяльності веб-сайту з тою чи іншою назвою та/або використання (наявність) тієї чи іншої бази. Враховуючи зазначене, Відповідач ставить під сумнів відповідність оригіналу доказ - «Інформація з бази МТСБУ щодо відсутності полісу (інформація з офіційного сайту МТСБУ)..pdf.», просить суд визнати недопустимим і до уваги його не брати (ч.5 ст.100 ЦПК України). На підтвердження підписання Звіту до позовної заяви додається Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Відповідно до відомостей такого протоколу, [PERSON] 10.07.2023 о 18:27:02 за допомогою свого ЕЦП підписав файл з назвою «2023_07_10_93275_zvit.pdf». Відповідач вважає, що файл з назвою «2023_07_10_93275_zvit.pdf» неможливо ототожнювати з назвою і реквізитами Звіту «про оцінку автомобіля ЗАЗ-110307 реєстраційний номер [NUMBER] від 10.07.2023 №А06-21». Відтак, підписання [PERSON] . Звіту виглядає сумнівним. Вказує, що суб`єктом оціночної діяльності була використана комп`ютерна програма (розробник країна-агресор) відмінна тій, за допомогою якої в дійсності повинен був здійснений розрахунок пошкодження автомобіля ЗАЗ-110307. Більш того, сама «Калькуляция стоимости востановительного ремонта ТС» оцінювачем [PERSON] підписана не була, його підпис на такій не відображений. Відповідач у справі, в розумінні пункту 5.2 Методики безумно є заінтересованою особою, однак, його в порядку цього пункту не викликали для технічного огляду транспортного засобу ЗАЗ належного [PERSON] , що є порушенням прав Відповідача. Обставин такого виклику Відповідача, матеріалами позовної заяви не підтверджується, у Звіті також не відображено. Відповідно до пункту 4.4. Методики у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається інформація показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності). Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.05.2025. Всупереч зазначеному, Звіт такої інформації не містить. Отже, в сукупності всіх недоліків Звіту, Відповідач вважає, що він був виготовлений з порушенням порядку, встановленого законом, а відтак, такий доказ слід вважати недопустимим доказом в обґрунтування Позивачем своїх позовних вимог. З огляду на зазначене, Відповідач просить суд доказ - «Звіт автотоварознавчого дослідження» визнати недопустимим і до уваги не брати (ч.1 ст.78 ЦПК України). Повідомлення [PERSON] про ДТП датоване 08.06.2023, інших повідомлень до страхових компаній матеріали справи не містять. Заява [PERSON] до Позивача про виплату відшкодування також датована 08.06.2023. Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Натомість [PERSON] в порушенням встановленого законом строку повідомив про ДТП на 70 (сімдесятий) день після настання ДТП (30.03.2023 08.06.2023). Тому, Відповідач просить суд доказ - «Повідомлення про ДТП» визнати недопустимим і до уваги не брати (ч.1 ст.78 ЦПК України). Також вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Враховуючи, що Позивач свою позовну заяву до суду подав в електронній формі, він повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (3028 грн 20 коп * 0,8), натомість сплатив у розмірі 3028,00 грн. 26.05.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить суд посилання відповідача, викладені у поданому відзиві на позовну заяву, вважати необґрунтованими та такими, що не мають значення для справи, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає про те, що по даній справі заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими згідно із законом, а отже за таких обставин відсутність доказів проведення досудового врегулювання не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Водночас, Позивач зазначає, що досудове врегулювання спору проводилося шляхом направлення Відповідачу претензії про відшкодування збитків в порядку регресу (додаток №13 до позовної заяви) засобами поштового зв`язку простим листом, а відтак жодного доказу, яким би підтверджувався факт направлення та вручення даної претензії Позивач надати не має змоги, оскільки поштове відправлення не містить трек-номер. Відповідно до п.55.1 ст. 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції яка діяла на момент ДТП), з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Тобто, інформація надана Позивачем з єдиної централізованої бази даних (додаток №14 до позовної заяви), щодо відсутності у відповідача полісу є належним доказом у справі. Відповідно до ч.1, 2 ст.98 Закону України «Про страхування» (в редакції яка діяла на момент укладення договору), строк дії договору страхування встановлюється за згодою страховика і страхувальника та зазначається в договорі страхування. Якщо договором страхування або законодавством України не передбачено інше, договір страхування набирає чинності з 0 годин дня, наступного за днем укладення договору та/або сплати страхової премії чи її першої частини (у разі сплати страхової премії частинами), та закінчується о 24 годині дати, що зазначена в договорі страхування як дата закінчення строку дії договору страхування. Варто зауважити, що згідно Полісу №ЕР/213911091 укладеного між Відповідачем та ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у графі строк дії Договору, чітко встановлено, що Договір набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у цьому страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник Позивача звертає увагу суду на те, що згідно вищезгаданого Полісу №ЕР/213911091, Сторонами визначено строк дії Договору, який починає діяти з 00 год. 00 хв. 31 березня 2023 року по 30 березня 2024 року включно. За таких обставин, даний поліс не був діючим на момент ДТП, що повністю спростовує помилкову позицію Відповідача. Окрім того, не відноситься до даної справи посилання Відповідача на те, що потерпіла особа не мала права керувати транспортними засобами. В свою чергу працівниками НПУ, у випадку порушення Правил дорожнього руху, складається протокол про адміністративне правопорушення та накладається адміністративне стягнення, передбачене законодавством. По даній справі, розглядається те, що Відповідачем було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2023 року та останній не мав чинного полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. « [NUMBER] » від 10.07.2023 року було проведено згідно вимог чинного законодавства, уповноваженою на це особою оцінювачем [PERSON] , який має вищу освіту і кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізація ми в межах напрямку: «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі експертна грошова оцінка земельних ділянок», «Оцінка машин і обладнання», «Оцінка дорожніх транспортних засобів». (Кваліфікаційне свідоцтво МФ №6322 від 04.10.2008 року, видане Фондом державного майна України). Стаж оціночної роботи з 2008 року. В обґрунтуванні позовних вимог, представником Позивача до позовної заяви було надано Звіт автотоварознавчого дослідження, який містить акт огляду транспортного засобу, фото пошкодженого транспортного засобу, калькуляцію, що повністю підтверджує проведення огляду пошкодженого автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. « [NUMBER] », наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжне доручення про виплату страхового відшкодування, а отже є достатніми доказами задля об`єктивного та всебічного розгляду справи. Разом з тим, у випадку не згоди висновку автотоварознавчого дослідження, Відповідача має право скористатися своїм процесуальним правом та заявити клопотання про проведення експертизи. Відтак, Позивач вважає, що вартість матеріального збитку була визначена з дотриманням норм чинного законодавства та підтверджена належними доказами по справі. Разом з тим, Відповідачем на спростування заявленого Позивачем позову жодних доказів не подавалось, у випадку не згоди висновку автотоварознавчого дослідження, Відповідача має право скористатися своїм процесуальним правом та заявити клопотання про проведення експертизи. Також вказує, що не заслуховують на увагу доводи Відповідача про те, що останній був відсутній при огляді пошкодженого транспортного засобу. Окрім того, відповідно до п. 5.2 Наказу № 142/5/2092 від 24.11.2003 року «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. З огляду на зміст даної норми, можна зробити висновок, що виклик зацікавлених осіб на огляд пошкодженого транспортного засобу не є обов`язковим, а здійснюється у разі потреби, а отже посилання Відповідача на істотні порушення є необґрунтованим та безпідставним. 28.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь відзив, в яких він просить не брати до уваги «Відповідь НПУ» в якості належного доказу, оскільки вважає, що він суперечить вимогам до оформлення документів і поданий з порушенням процесуальних строків. Просить відмовити в задоволенні позову. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В квітні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 01.05.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/6178/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 17.06.2025 на 11:00 год. 19.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 26.05.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 28.05.2025\~ на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 16.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти прийняття заочного рішення не заперечують. 16.06.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з сімейними обставинами. 17.06.2025 клопотання відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 18.07.2025 на 10:30. 08.07.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти прийняття заочного рішення не заперечують. 17.07.2025 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 18.07.2025 розгляд справи відкладено на 13.08.2025 на 12:30. 06.08.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання. 11.08.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. 12.08.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Ільницької І.В. надійшла заява про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19000,00 грн. 13.08.2025\~ на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву представника відповідача про стягнення понесених судових витрат. Ухвалою суду від 13.08.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі № 357/6178/25, розгляд справи відкладено на 30.09.2025 на 14:00. 23.09.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. 30.09.2025 після розгляду справи по суті суд перейшов на стадію ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення на 06.10.2025 на 15:30 год. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2023 у справі № 712/3416/23, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02.06.2023 у справі № 712/3416/23 встановлено, що [PERSON] 30 березня 2023 року о 09:00 год в м. Черкаси на перехресті вул. Канівська та вул. Кабришева, керуючи автомобілем Volvo V50 д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, здійснюючи поворот ліворуч на вул. Карбишева. Для уникнення ДТП водій [PERSON] здійснив обгін даного автомобіля з лівого боку, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п.п. 2.3б, 11.11, 12.3, 13.1 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даною постановою, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 02.06.2023 (а.с. 8-13). Під час дослідження вказаних постанов суд також користувався Єдиним державним реєстром судових рішень. Власником автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з [NUMBER] від 30.09.2021 (а.с. 18). В матеріалах справи міститься посвідчення водія, видане [PERSON] серії [NUMBER] від 18.04.2012 (а.с. 18-19). В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у відповідача обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме вказано, що під час перевірки чинності полісу внутрішнього страхування поліс на ТЗ № [NUMBER] на 30.03.2023 не знайдено (а.с. 47). 08.06.2023 [PERSON] звернувся до МТСБУ із письмовим повідомленням про ДТП від 30.03.2023 (а.с. 14-16). 08.06.2023 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок (а.с. 17). Згідно Звіту № А06-21 про оцінку автомобіля ЗАЗ-110307, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 10.07.2023 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на підставі договору з МТСБУ № 20/038 від 01.01.2020 та доручення по справі № 93275 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ-110307, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] унаслідок ДТП на 10.07.2023 складає 18615,16 грн. До Звіту додано бюлетень автотоварознавця № 127, станом на 18.01.2023, калькуляцію вартості відновлювального ремонту ТЗ, дефектну відомість № 1106-21 від 21.06.2023 огляду ТЗ.\~ Документ підписано кваліфікованим електронним підписом (а.с. 23-41). Актом виконаних робіт по справі № 93275 від 11.07.2023, укладеним між МТСБУ та ФОП [PERSON] підтверджено виконання робіт на загальну суму 1850,00 грн (огляд КТЗ та Експертне дослідження). Акт підписано електронними підписами (а.с. 42-43).\~ Відповідно до Довідки № 1 від 11.07.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБ України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » № справи 93275 визначено розмір шкоди, належний до сплати [PERSON] у розмірі 17417,32 грн (а.с. 20-21). Згідно платіжної інструкції № 973194 від 12.07.2023, МСТБ України сплатило [PERSON] страхове відшкодування на суму 17417,32 грн (а.с. 22). Також, згідно платіжної інструкції № 973111 від 11.07.2023, МСТБ України сплатило ФОП [PERSON] 1850,00 грн за послуги аваркома (експерта) по справі № 93275, згідно рах. № 124 від 10.07.2023, т.з. [NUMBER] (а.с. 44). Полісом № 213911091 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим СК Княжна, застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] . Дата реєстрації договору в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 00:00 30.03.2023. Строк дії договору з 00:00 31.03.2023 по 30.03.2024 включно. Забезпечений т.з. Volvo [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] (а.с. 79). Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2023 у справі № 712/3418/23 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 3911160 від 30.03.2023, [PERSON] 30.03.2023 року о 09-00 год. в м. Черкаси, на перехресті вул. Канівська вул. Карбишева, керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. [NUMBER] , маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 27.03.2023 р. ВП № 52880042, накладене Центральним відділом ДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», ч.9 ст.31 «Про виконавче провадження». Даною постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності\~ [PERSON] , провадженням закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Постанова набрала законної сили 23.05.2023 (а.с. 80-82). Під час дослідження даної постанови суд також користувався Єдиним державним реєстром судових рішень. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16. Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 Закону України «Про страхування» строк дії договору страхування встановлюється за згодою страховика і страхувальника та зазначається в договорі страхування. Якщо договором страхування або законодавством України не передбачено інше, договір страхування набирає чинності з 0 годин дня, наступного за днем укладення договору та/або сплати страхової премії чи її першої частини (у разі сплати страхової премії частинами), та закінчується о 24 годині дати, що зазначена в договорі страхування як дата закінчення строку дії договору страхування. Статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено випадки, коли шкода не відшкодовується, а саме: шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону; шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України "Про страхування"; шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях; шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента; шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу; шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій; шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов`язаної з цією пригодою; шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. У справі, що розглядається, спір виник між МТСБУ та водієм не забезпеченого транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 30.03.2023 відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] . Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, не була застрахована, при цьому потерпілий, власник т/з «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , мав діючий поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] у розмірі 17417,32 грн, то відповідач зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1850,00 грн. Посилання сторони відповідача на те, що на момент ДТП він мав діючий страховий поліс, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Судом встановлено, що датою реєстрації договору, яким застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу № 213911091) є 00:00 30.03.2023, зі строком дії договору з 00:00 31.03.2023 по 30.03.2024 включно (а.с. 79). Тому, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Доводи відповідача про те, що потерпілий на момент ДТП\~ був тимчасово обмежений у праві керування транспортним засобом, а тому не мав права на відшкодування завданої шкоди суд відхиляє, враховуючи, те, що виключний перелік випадків, коли шкода не відшкодовується, передбачений статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинним на час скоєння ДТП. Крім того, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2023 у справі № 712/3418/23 справу про притягнення до адміністративної відповідальності\~ [PERSON] , провадженням закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Постанова набрала законної сили 23.05.2023. Безпідставними є посилання представника відповідача щодо відсутності підпису експерта на звіті про оцінку транспортного засобу, оскільки такий звіт і додатки до нього підписані електронним підписом експерта і приймаються судом як належні та допустимі докази. В той же час, у разі незгоди з таким висновком, відповідач мав процесуальне право заявити клопотання про проведення експертизи. Проте, на спростування розміру завданих збитків відповідач не надав жодних доказів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2908 від 11 лютого 2025 року (а.с. 6). В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом в електронній формі, він повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028,00 х 0,8). Зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved