Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного кредитного договору №792032349 від 16.02.2022 відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. Ухвалою суду від 02.07.2025 було прийнято до розгляду дану цивільну справу, відкрито провадження та витребувано з АТ «Універсалбанк» відомості щодо підтвердження факту належності картки [PERSON] та підтвердження факту зарахування йому коштів на платіжну картку. В судове засідання представник позивача не з"явився, в позові сформовано вимогу про слухання справи за відсутності представника позивача, підтриманя позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір №792032349 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 17300 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 02.03.2022 зі сплатою відсотків 2,10% в день. Згідно витребуваної судом інформації з АТ «Універсалбанк» (рух коштів по картці) вбачається, що на банківську платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 17300 грн., дата операції 16.02.2022. [PERSON] належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого сума боргу за кредитним договором №792032349 склала 22939,80 грн., з яких: 17300 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5639,80 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. 05.05.2022 згідно витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до ТОВ Таліон Плюс перейшло право вимоги до [PERSON] 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, згідно витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, так як відповідачем не було здійснено жодної оплати на повернення кредиту, а нараховані висотки відповідають визначеним умовам договору. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Судом встановлено, що 29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої\~допомоги №29/05/25-01. Додатковою угодою №25770711270 від 30.05.2025, за умовами якого ТОВ «Ейс» доручило АБ «Тараненко та партнери» надати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №792032349. До договору долучено протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої\~допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» погодили з адвокатом вартість надання правових (юридичних) послуг та акту прийому передачі наданих послуг на загальну суму 7000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в рахунок відшкодування сплаченого судового збору витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved