Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

01 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник за довіреністю Канак Маргарита Сергіївна, звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 77567,00 грн та судові витрати (вхідний №29545, а.с.2-4). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 30.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №404924686 у формі електронного документа з використанням електронного підпису: MNV65D4T. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст останнього в новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 153 від 28.09.2021 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 404924686. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, на підставі якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до [PERSON] у сумі 77 567 грн, з яких: 22 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, та 55 567 грн - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на те, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №404924686 від 30.07.2021, позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача в загальній сумі 77\~567 грн та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2025 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м.Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 02 жовтня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.45-46). Представник позивача Канак М.С. у судове засідання не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо позивача, що була отримана цим учасником справи 12.08.2025 о 17 год 03 хв 03 сек (а.с.49 зворот). Водночас представник позивача за довіреністю Канак М.С., у пункті 4 прохальної частини позовної заяви, висловила прохання до суду здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача і, у випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.4 зворот). Відповідач [PERSON] у судове засідання 02 жовтня 2025 року о 14 год 10 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим 02 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 30 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №404924686 (далі - Договір), який підписаний [PERSON] як позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV65D4T 30.07.2021 о 17 год 09 хв 33 сек (а.с. 6 зворот - 9). Відповідно до п.1.1 Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п.1.2 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Відповідно до п.1.3 1.4 Договору, кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 5300 грн 00 коп одразу після укладення Договору, який має бути повернуто до 28.08.2021. Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Пунктами 1.7 та 1.8 Договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 28.08.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х Y), де: Z кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця). При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів. Згідно п 1.9 та 1.9.1 Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 156,95 процентів річних, що становить 0,43 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Пунктами 1.12, 1.12.1 та 1.12.2 Договору передбачено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Пунктом 1.13 Договору обумовлено, що проценти, в розмірі визначеному п.1.9 або 1.12.2 Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Також п.1.14 та 1.14.1 Договору передбачено, що враховуючи, що на момент укладення Договору не можливо визначити модель поведінки позичальника, щодо отримання додаткових траншів за Договором в рамках кредитного ліміту та щодо повернення кредитних коштів по кредитній лінії, загальні витрати за кредитом /орієнтовна загальна вартість кредиту / реальна річна процентна ставка розраховані для умовного характеру використання коштів в рамках кредитного ліміту, а також всі припущення, використані для обчислення цих значень наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору. Сторони погодили, що у зв`язку з наданням кредиту у формі кредитної лінії та на підставі п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" графік платежів по Договору не надається. Припущення використані при розрахунку орієнтовної реальної процентної ставки, ґрунтуються на середніх арифметичних значеннях розміру процентної ставки для клієнтів продукту "Смарт" в минулих звітних періодах. Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 5960 грн 91 коп та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 660 грн 91 коп та суму кредиту у розмірі 5300 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 338,89 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 112,47 % від суми першого траншу. Згідно п.4.4 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №404924686 від 30.07.2021 зазначені умови кредитування, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з урахуванням побажань споживача [PERSON] (а.с.5-6). Згідно платіжних доручень від 30 липня 2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на карткові рахунки [PERSON] № [NUMBER] та [NUMBER] грошові кошти, що сукупно складають суму 22 000 гривень 00 копійок, з метою виконання умов договору кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 (а.с.10, 10 зворот). Таким чином, суд встановив, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором, здійснивши переказ кредитних коштів відповідачу [PERSON] на його карткові рахунки № [NUMBER] та [NUMBER] . Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, що складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 30 липня 2021 року до 28 вересня 2021 року, відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором, станом на 28.09.2021, мав заборгованість у загальній сумі 48 219 гривень 00 копійок, з яких: 22 000 гривень 00 копійок\~- заборгованість по тілу кредиту, та 26 219 гривень 00 копійок\~- заборгованість по відсоткам. Водночас з означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач 31.08., 08.09. та 10.09.2021, з метою виконання умов Договору, сплатив ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 313 грн, що позикодавцем зараховано в рахунок погашення відсотків за користування кредитом (а.с.11). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (далі Додаткова угода, а.с.13-17). Відповідно до п.1.5 Додаткової угоди, Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку №1 до цього Договору. Пунктом 2.1 Додаткової угоди передбачено, що згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п.4.1 зазначеної Додаткової угоди, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Як встановлено судом з розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, що складений ТОВ «Таліон плюс» за період з 28.09.2021 до 25.11.2021, ТОВ «Таліон плюс» нарахувало в означений період проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором, станом на 25.11.2021, мав заборгованість у загальній сумі 77 567 грн 00 коп, з яких: 22 000 грн 00 коп\~- сума заборгованості по основному боргу, та 55 567 грн 00 коп\~- сума заборгованості по відсоткам (а.с.12). 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №20102022 (а.с.18-19). Пунктом 2.1 вказаного договору факторингу передбачено, шо згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 зазначеного договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №404924686 у загальній сумі 77 567 грн 00 коп, з яких: 22 000 грн 00 коп\~- сума заборгованості по основному боргу, та 55 567 грн 00 коп\~- сума заборгованості по відсоткам (а.с.20). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629\~ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 в сумі 22000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, сплати суми кредиту, а також відсотків за користування кредитом, у строки, передбачені цим правочином. Частиною 1\~ст.1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1\~ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1,\~2\~ст.76\~ЦПК України\~передбачено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1,2 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.4 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України). Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17 та від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. З аналізу означених норм матеріального та процесуального права у взаємозв`язку з практикою Верховного Суду щодо їх застосування, суд зробив висновок, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як позивач задля доведення обгрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, що укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , мало б надати суду належні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за означеним правочином від первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», а надалі від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позивач на підтвердження юридичного факту переходу права вимоги за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 від первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» надав суду лише додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що укладена між ТОВ «Таліон плюс» як фактором та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як клієнтом (а.с.13-17), а також розрахунок заборгованості за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, що складений ТОВ «Таліон Плюс» за період з 28.09.2021 до 25.11.2021 (а.с.12). Проаналізувавши надані позивачем засоби доказування, з призми виконання цим учасником справи процесуального обов`язку доказування переходу права вимоги за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», суд встановив, що ані додатковою угодою №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ані розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, що складений ТОВ «Таліон Плюс», не підтверджується той юридичний факт, що ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до позичальника [PERSON] на підставі означеного Договору. Такий висновок суду грунтується на тому, що з аналізу п.1.5, 2.1 та 4.1 додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с.13-17) суд зробив висновок, що сторонами означеного правочину мав би бути складений та підписаний уповноваженими представниками кожної зі сторін реєстр прав вимоги згідно додатку №1 до додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Саме реєстр прав вимоги, згідно умов додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є тим єдиним документом, що підтверджує перелік прав вимог до боржників, що відступається за означеним правочином, який укладений між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а відповідно і засвідчує передачу права вимоги до відповідних боржників в повному обсязі, зокрема і до позичальника [PERSON] . У мотивувальній частині позовної заяви (абз.2 стр.2, а.с.2 зворот) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що відповідно до реєстру боржників №153 від 28.09.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №404924686. Проте ані матеріали позовної заяви, ані в цілому матеріали цивільної справи №712/8919/25, не містять означеного реєстру боржників. Ба більше, навіть розділ «Додатки» позовної заяви (а.с.4 зворот) не містить серед документів, що додаються до означеної заяви по суті спору, реєстру боржників №153 від 28.09.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року або будь-якого іншого за номером і датою, але аналогічного за змістом, документа. З огляду на викладене, суд встановив, що досліджені у судовому засіданні засоби доказування, не містять належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що ТОВ «Таліон плюс» є правонаступником прав та законних інтересів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, який укладений означеним кредитодавцем із відповідачем [PERSON] . Зокрема, матеріали цивільної справи №712/8919/25 не містять належним чином завіреної копії реєстру прав вимоги, в тому числі і №153 від 28.09.2021, посилання на яку міститься в мотивувальній частині позовної заяви (абз.2 стр.2, а.с.2 зворот), який би був укладений між уповноваженими представниками первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» на виконання умов додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, і яким би підтверджувався юридичний факт набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до позичальника [PERSON] на підставі договору кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021, що укладений останнім із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У той же час, досліджені у судовому засіданні письмові докази, а саме: договір факторингу №20102022 від 20.10.2022 та витяг з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 (а.с.18-19, 20) свідчать про те, що позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 на загальну суму 77 567 грн, що належали ТОВ «Таліон плюс». Проте належних і допустимих доказів тому, що ТОВ «Таліон плюс» мало таке право вимоги, а відповідно і у законний спосіб передало його позивачу, матеріали справи не містять. Оскільки матеріали цивільної справи №712/8919/25 не містять належних і допустимих доказів переходу права вимоги за договором кредитної лінії №404924686 від 30.07.2021 до відповідача [PERSON] від первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», тому суд, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору, то суд зазначає про таке. Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №116476 від 27.05.2025 (а.с.1) суд встановив, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Оскільки суд позовні вимоги позивача визнав недоведеними та відмовив у їх задоволенні, тому судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed