Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Посилалася на те, що з відповідачем мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Ухвалою суду від 08.08.2025 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст. 130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Вінниця, про що 02 січня 2025 року складено відповідний актовий запис №02 Ладижинською міською радою Гайсинського району Вінницької області та видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження її батьками є: батько\~ [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 5). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані\~Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст. 7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 1, ч. 4 ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина відповідачем будь-якими доказами не спростована. Згідно акту обстеження умов проживання №32 від 26.05.2025 проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою проживають, але не зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Загальна площа житла 46 кв. м. В кімнатах зроблено ремонт, у кімнатах чисто та охайно, всі речі на своїх місцях. Квартира облаштована необхідними меблями та технікою. Газопостачання, електропостачання, водопостачання, водовідведення та опалення централізовані. Дохід сімї складається із соціальних виплат на дитину до трьох років (а.с.6). Відповідно до ч. ч. 2, 4,\~ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч. 6\~ст. 84 СК України\~визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України\~урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів\~ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. \~ \~ \~ \~Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом досліджено довідку про доходи №1856902 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи від 06.10.2025 року за період з 1 кварталу 2025 року по 3 квартал 2025 року, відповідно до якої [PERSON] отримав доходи у вигляді заробітної плати від філії "Переробний комплекс" Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика»: березень 2025 року виплачено 16951 грн.; квітень 2025 року виплачено 19548 грн. 89 коп.; квітень 2025 року виплачено 5025 грн. 04 коп.; травень 2025 року виплачено 34276 грн. 66 коп.; червень 2025 року виплачено 39714 грн. 65 коп.; квітень 2025 року виплачено 582 грн. 32 коп.; травень 2025 року виплачено 582 грн. 32 коп.; червень 2025 року виплачено 582 грн. 32 коп.; липень 2025 року виплачено 11857 грн. 97 коп.; липень 2025 року виплачено 582 грн. 32 коп. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір \~ \~ \~ \~

Outcome: approved