Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію. 22.07.2006 позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, який рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07.03.2018 розірваною. За час перебуває у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 14.07.2023 позивачка зареєстрували шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] .. Позивачка і діти зареєстровані в м. буча Київської області, проте фактично проживають в [ADDRESS] , та мають статус внутрішньо переміщених осіб. Діти проживають разом із позивачкою. Відповідач проживає окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає в добровільному порядку, а тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає, а тому має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільних неповнолітніх дітей. З огляду на викладене просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подавала. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила позов задоволити. Також справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Головенко Є.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій вказав, що сторона відповідача позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 21.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засіданні. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від 24.07.2025 прийнято до провадження судді Шевчук Л.П. цивільну справу за позовом [PERSON] , призначено судове засідання. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від 25.07.2025 виправлено описку в ухвалі від 24.07.2025. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільних із відповідачем неповнолітніх дітей, які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у частці від доходу відповідача, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання дітей, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач погоджується із розміром та видом аліментів, які позивачка просить із нього стягнути та відзив на позовну заяву не надав. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дітей. Судом встановлено, що сторони з 22.07.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішеням Ірпінського міського суду Київської області від 07.03.2018 у справі №367/600/17 - розірвано (7). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с. 9) та серії [NUMBER] (а.с. 11) сторони у справі є бутьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії Витягу з реєстру Бучанської територіальної громади №2025/003708193 від 19.03.2025 (а.с. 5), копій довідок Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 06.04.2022 №529-5000765000, №529-5000767079, №529-5000765598 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 6, 10, 12), позивачка [PERSON] 18.06.2013 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , позивачка [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] мають статус внутрішньо переміщених осіб та проживають за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 14.07.2023 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи матеріальне становище позивачки, добрий стан здоров`я відповідача, те, що відповідач є працездатним, скрутне матеріальне становище дітец, задовільний стан їх здоров`я, відповідно до ст. 182 СК України, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, так як такий визначений розмір аліментів на двох дітей є мінімально визначений законом, та на переконання суду, є законним та справедливим, відповідає інтересам та потребам дітей, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дітей та такий вид аліментів (у виді частки від доходу) визначений позивачкою, разом з якою проживають діти. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за даним позовом, а відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву в якій позовні вимоги визнав, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн., тобто, 50 відсотків від суми визначеної Законом України «Про судовий збір» при зверненні до суду фізичної особи із позовом немайнового характеру. Іншу частину компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved