Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог У вересні 2025 року\~Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б\\н від 07.05.2021 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі кредитний договір). Відповідачу було відкрито картковий рахунок (картка [NUMBER] строк дії якої до 03/25, на якому було встановлено кредитний ліміт у виді відновлювальної кредитної лінії до 50000 грн, строком на 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка встановлювалась в розмірі 42% річних. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБ України №151 від 13.12.2019 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.08.2025 року має заборгованість в розмірі 34233,19 грн, яка складається з: 26731,93 грн - заборгованість за тілом кредиту і 7501,26 грн - заборгованість за простроченими процентами. Отже, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути борг у судовому порядку. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Рух справи Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 вересня 2025 року постановлено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні Татарбунарського районного суду Одеської області 07 жовтня 2025 року. Аргументи, доводи, клопотання учасників справи АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві, просило провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за\~відсутності представника банку, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує відносно заочного розгляду справи. [PERSON] не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Суд, зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно заяви №б/н від 07.05.2025, [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.14-23). Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 28000,00грн, а потім зменшено до 27\~704,07 грн (а.с.33). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер\~ [NUMBER] , строк дії 03/25, тип\~Універсальна (а.с.34). З наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 07.05.2021 по 19.08.2025 вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами позивача (а.с.30-32). З наданого банком розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 18.08.2025 утворилась заборгованість у розмірі 34233,19 грн, яка складається із заборгованості за кредитом\~26731,93грн та заборгованості за відсотками у розмірі 7501,26 грн (а.с.24-29) Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Для вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором кредиту, судам першочергово належить встановити факт укладення кредитного договору та умови, на яких банк надав у користування позичальнику кредитні кошти, зокрема про можливість стягнення заборгованості за договором кредиту за відсутності належних доказів, які б підтверджували укладення кредитного договору, а саме за відсутності анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (постанова Верховного Суду від\~12\~червня 2023 року у справі № 175/966/21 (провадження № 61-9929св22)). Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.\~Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору\~про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (постанова Верховного Суду у\~складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022\~року у справі №\~393/126/20\~(провадження № 61-14545сво20)). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а\~кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд\~надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті\~89\~ЦПК\~України). Судом встановлено, що відповідач підписав «Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» у АТ КБ\~«ПриватБанк». Факт видачі відповідачу кредитної картки та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку, яка додана позивачем до позову. Відповідач, підписуючи «Заяву про\~приєднання до\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг»\~у АТ\~КБ\~«ПриватБанк» погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, наведеними у цій заяві, проте відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18 серпня 2025 року за ним утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26 731,93 грн та заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 7 501,26 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Відповідач не спростувала розмір заборгованості та наявність кредитних зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк».\~ Суду не надано доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких обставин, суд вважає доведеним укладання між сторонами кредитного правочину, отримання, користування кредитними коштами, а також наявність непогашеної кредитної заборгованості. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи, що боржник, отримавши від позивача кошти у кредит, не виконував належним чином взяті за кредитним договором зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, та приймаючи до уваги те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник має нести цивільно-правову відповідальність за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання. За вказаних обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ\~«ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 травня 2021 у розмірі 34 233,19 грн, яка складається з: заборгованості по\~тілу кредиту\~в розмірі\~26\~731,93 грн, заборгованості за простроченими відсотками у сумі 7 501,26 грн. Щодо судових витрат Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша статті 141 ЦПК України). Враховуючи, що суд дійшов висновку про\~задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», то з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved