Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулося із позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №98262064000 від 25.10.2021 у розмірі 159\~617,90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 93\~704, 00 грн., заборгованості за комісійними винагородами в сумі 65\~913,90 грн. Також прохав стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2\~422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 10\~000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 25.10.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту за №98262064000, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. 17\~квітня 2024\~року між\~АТ «УКРСИББАНК»\~та ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«УКРФІНСТАНДАРТ» укладений\~договір факторингу,\~за умовами\~якого ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«УКРФІНСТАНДАРТ» набуло\~право вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №98262064000\~від 25.10.2021\~у розмірі\~159\~617,90\~гривень.\~Також,\~позивач вказав,\~що банк\~виконав умови\~кредитного договору,\~надавши позичальнику\~грошові кошти\~у розмірі\~100\~400,00\~грн.,\~проте відповідач\~не виконав\~умови кредитного\~договору щодо\~повернення кредитних\~коштів та\~інших платежів,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість. Ухвалою судді від 07.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено що 25.10.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту за №98262064000. Підписавши цей Договір позичальник погодився з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» умовами надання споживчого кредиту позичальнику, його обслуговування і погашення, а також умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. За умовами вказаного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. В порядку, передбаченому п. 4.1. цього договору, банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково касове обслуговування на умовах Правил за Тарифним планом «Картка 3 з лімітом «Шоппінг 55% Grace». Додатком №1 до договору №98262064000 від 25.10.2021 визначений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (комісій). Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що в ньому зазначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту й інші умови. З огляду на вищевказані обставини суд вважає, що наданими позивачем доказами повністю підтверджено особисте підписання [PERSON] \~кредитного договору, відповідач із викладеними в договорі умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень. 17 квітня 2024 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» укладений договір факторингу за № 271, відповідно до умов якого АТ«УКРСИББАНК» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Як вбачається із Реєстру боржників від 17 квітня 2024 року до договору факторингу за №271 від 17 квітня 2024 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло право вимоги до [PERSON] \~за кредитним договором №98262064000 від 25.10.2021 у розмірі 159\~617,90 грн. 18 липня 2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» направлено відповідачу досудову вимогу щодо виконання ним договірних зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитним договором станом на 18 липня 2024 року в розмірі 159\~617,90 грн. Згідно розрахунку заборгованості вона складає 159\~617,90 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 93\~704, 00 грн., заборгованості за комісійними винагородами в сумі 65\~913,90 грн. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч.1ст.\~638\~ЦК України зафіксовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ч. 1ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст.\~1078\~ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За правилами, визначеними ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до вимог ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч.1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, визначеними ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено що кредитний договір укладений між сторонами підписаний відповідачем. В договорі викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування. Підписавши кредитний договір, позичальник відповідно до статей 3 та 627\~ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Виписки з особового рахунку [PERSON] є належними і достатніми доказами щодо розрахунку вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ». Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 травня 2021 року, у справі № 554/4300/16-ц. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Так, відповідно до ст.ст. 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються договором про надання правової допомоги. У рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East\проти України" (заява №19336/04, п. 269) Європейський суду з прав людини звернув увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Водночас чинне цивільне процесуальне законодавство України визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістомст.137ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Зі змісту договору за №49648956 про надання правової допомоги, укладеного 22 січня 2025 року між адвокатом фізичною особою підприємцем [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ», адвокат Міньковська А.В. взяла на себе зобов`язання надавати ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим даним договором, а Клієнт зобов`язався оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору. Актом від 01.07.2025 підтверджено сума витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Враховуючі що відповідач не скористався правом на подання відзиву, не заперечив щодо витрат на правову допомогу суд вважає що вимоги про стягнення судових витрат підлягають задоволенню Таким чином із відповідача на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, суд за правилами, визначеними\~ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved