Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням в сумі 17758 гривень 86 копійок посилаючись на обставини та факти, що в ній викладені. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Балабан П.О. позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Подали відповідь на відзив. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Крива І.І. подала відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача [PERSON] та його представник адвокат Балабана П.О., представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Криву І.І., дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Позивач [PERSON] з 06 листопада 1982 року перебував в шлюбі з [PERSON] . Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2004 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідними свідоцтвами про народженнями. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2016 року (справа №608/14/16-ц) вирішено стягувати з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі по 500 гривень із кожного щомісяця, починаючи з 26 грудня 2015 року, і до зміни майнового стану сторін. 23 вересня 2020 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області (суддя Квятковська Л.Й.) встановлено ряд фактів, які не підлягають подальшому доказуванню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше встановлено законом. Аналізуючи обставини, встановлені рішеннями судів у цивільних справах, що набрали законної сили, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі на підставі вимог, встановлених законом, та ухвалених рішень, сплачують аліменти на користь позивача у справі. Вищенаведеним рішенням суду та рішеннями судів, які прийняті за позовними заявами позивача раніше встановлено наступні факти та обставини: «В 2003 році [PERSON] захворів і в 2006 році йому надано третю групу інвалідності загального захворювання. Після тривалого лікування з 25 серпня 2016 року йому надано другу групу інвалідності загального захворювання довічно (пожиттєво), що стверджується і пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 25.08.2016 року виданим на ім`я [PERSON] , [INFO] . Виходячи із наданої позивачем [PERSON] медичної документації, останньому встановлено основний діагноз із яким пов`язана інвалідність: гостро-езофаральнарефлюксна хвороба. Рубцева структура н/3 стравоходу. Згідно висновку\~магнітно-резонансної\~томографії поперекового\~відділу хребта\~від 30.07.2019\~року виявлені\~МР-ознаки\~остеохондрозу,\~деформуючого спондильозу та сегментарного спондилоартрозу в сегменті L4 - S1, нерівномірні звуження міжхребцевих отворів та мінімальні компремації відповідних корінців спинномозкових нервів зліва. Протрузії між хребцевих дисків L1 - S1. Ретролістез Іст. Тіл L1, Д2 та антелістез Іст тіл L4, L5 хребців. Вогнищевий остеопороз. Епідуральнийліпоматоз. Відповідно до магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 30.07.2019 року виявлені дегенеративно-дистрофічні зміни ГВХ у остеохондрозу, сегментарного деформуючого спондильозу Тh6-Th12 та спондилоартрозу з мінімальними протрузіями між хребцевих дисків Тh5-Тh8, клиновидними деформаціями тіл Тh6-Тh11 хребців. У висновку протоколу обстеження органів черевної порожнини від 18.06.2019 року зазначено: гемангіома печінки, гепатоптоз: дифузні зміни підшлункової залози, сечовий діатез, двобічний нефроптоз І ст., кіста лівої нирки. Відповідно до консультативного висновку від 15.05.2019 року позивачу було здійснено бужування стравоходу. Згідно заключення ЛКК №4/70 від 03.02.2020 року було встановлено та не потребує додаткового доказування, що позивач [PERSON] «за станом здоров`я потребує тривалого та дороговартісного лікування.» Крім того, з доказів та фактів, які були встановлені попередніми рішеннями судів вбачається: «У відповіді №31 від 27 лютого 2020 року на заяву про надання персональних даних, Ягільницька сільська рада повідомила суд, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований і не проживає в с. Ягільниця ортківського району Тернопільської області. У відзиві на позов представник відповідачів вказала адресу [PERSON] [ADDRESS] . З інформації адміністрації Держприкордонслужби України 0.184-12853/0/15-20-Вих від 23.04.2020 року [PERSON] здійснив виїзд з території України 14.10.2015 року. Інформації про повернення немає. У відповіді №30 від 27 лютого 2020 року на заяву про надання персональних даних, Ягільницька сільська рада повідомила суд, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] . На даний час місце перебування його невідоме. З інформації адміністрації Держприкордонслужби України 0.184-12853/0/15-20-Вих від 23.04.2020 року [PERSON] здійснив виїзд з території України 02.02.2017 року. Інформації про в`їзд (повернення) немає. (вказані факти встановлені попередніми рішеннями суду, які набрали законної сили). (вказані факти встановлені попередніми рішеннями суду, які набрали законної сили).» Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Виходячи із змісту ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, II чи III групи. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] , який досяг загального пенсійного віку, є інвалідом II групи загального захворювання і є непрацездатною особою. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ст. 203 СК). Разом з тим, ч. 1 ст. 204 СК України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Отже, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Згідно з ч. ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідачі по справі - сини позивача є працездатними особами. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тривалий час перебувають із сім`ями за кордоном на заробітках, [PERSON] - у Великобританії з 2015 року, а [PERSON] із сім`єю на роботі у Бельгії. Зазначені обставини визнані стороною відповідачів, хоч доказів про те, що вони офіційно працевлаштовані, немає. Позивач [PERSON] посилається на хворобу та інвалідність та на необхідність здійснення витрат на лікування з 01.02.2023 року по 30.12.2023 року в сумі 17758 гривень 86 копійок. Беззаперечним є також той факт, що позивач [PERSON] 03.02.2023 року звертався до сімейного лікаря; 17.03.2023 року звертався до лікаря гастроентеролога, 18.05.2023 року звертався до сімейного лікаря; 03.10.2023 року звертався до сімейного лікаря;06.10.2023 року звертався до гастроентеролога та 01.11.2023 року звертався до лікаря кардіолога. Згідно заключення ЛКК № 2/246 від 01.04.2024 року позивач постійно приймає медичні препарати та потребує періодичного обстеження. З січня 2023 року по грудень 2023 року позивач [PERSON] працював на посаді оператора котельні «Тернопіль теплокомуненерго», що стверджується довідкою від 15.02.2024 року № 109/06. За даним місцем роботи отримав дохід 58018 гривень 22 копійки. Постановою від 21 лютого 2025 року Тернопільського апеляційного суду у справі № 608/1314/23 (провадження № 22-ц/817/181/25) встановлені факти належності [PERSON] двох земельних ділянок та двох житлових будинків та домоволодіння і нерухомого майна без зазначення типу. Згідно довідки № 8548 9755 2255 1897 від 23.04.2024 року [PERSON] за 2023 рік отримав дохід у вигляді пенсії по інвалідності, загальною сумою 44287 гривень 27 копійок. Крім цього, за 2023 рік [PERSON] отримав 6600 гривень орендної плати за користування земельною часткою (паєм), що стверджується довідкою від 23 квітня 2024 року № 24, виданою ПСП «Ягільниця -В». Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків. Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (ст.ст. 202, 203 СК України). Відповідно до ст. 203 Сімейного Кодексу України, дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку, залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, субсидій, допомог, державних пільг, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Суд враховує також і той факт, що відповідачі мають на утриманні неповнолітніх дітей та зобов`язані також утримувати і їх. Надані позивачем [PERSON] докази частково доводять необхідність у матеріальній підтримці синів у витратах на лікування, проте, проаналізувавши подані позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Балабаном П.О. письмові докази та подані представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокатом Кривою М.І. письмові докази, враховуючи факти та обставини, які вже встановлені рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, суд вважає, що хоч позивачем хоч і зазначено в позовній заяві, що ним потрачено на лікування грошові кошти в сумі 17758 гривень 86 копійок, однак, частина вказаної суми витрат взагалі не доводиться належними доказами, а інша частина витрат становить набагато менше однієї шостої доходу позивача [PERSON] за рік, і є посильною для нього у витраті грошей на своє лікування. Таким чином, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуваннямв сумі 17758 гривень 86 копійок слід задоволити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача по 2000 гривень додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням з кожного, а в іншій частині позовних вимог - відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved