Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Позивач через представника - адвоката Івашка В.В. звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 29 липня 1988 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після укладення шлюбу через нетривалий час сімейні стосунки з відповідачем не склались та вони стали проживати окремо. Відповідач переїхав на постійне місце проживання в Черкаську область, де придбав будинок та став проживати самостійно, не підтримуючи жодних стосунків. Не маючи свідоцтва про шлюб, позивач звернулась до Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для повторного отримання свідоцтва про шлюб, де дізналась, що відповідач не розірвавши шлюб 06 березня 2018 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що мається актовий запис №4 від 06.03.2018, складений виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, та змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач указала, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам. 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 1.3. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2025 року, клопотання представника позивача - Івашка В.В. про витребування доказів, задоволено. Витребувано від Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (l.galicha@just-dnipro.gov.ua, адреса: 49006, м. Дніпро, вул. Степана Бандери, 43 а) належним чином завірену копію актового запису про реєстрацію шлюбу та відомості щодо його розірвання. 1.4. 22 вересня 2025 року на виконання ухвали суду від 09 вересня 2025 року від Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла запитувана інформація. 1.5. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі, про що зазначив у заяві від 09.09.2025. 1.6. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. З 29 липня 1988 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно, місце державної реєстрації - Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №480.??????? Згідно з відомостей наданих Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про розірвання шлюбу стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , станом на 09.09.2025 - не виявлено. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Отже, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. 3.2. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. 4.2. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем згідно квитанції №4074-3897-4972-7268 від 04.06.2025 було сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 484,48 грн, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 грн, понесений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved