Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

До суду звернулася заявник [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання та перебування особи на утриманні. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилається на те, що вона перебувала у шлюбі та проживала з чоловіком [PERSON] . У зв`язку зі смертю чоловіка з метою отримання пенсії по втраті годувальника, заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, проте працівники Управління повідомили заявника про те, що рішенням № 930030303758 від 04.07.2025 відмовлено їй у переході на пенсію по втраті годувальника з причин відсутності документа про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. Оскільки заявник не в змозі себе забезпечити, виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що вона знаходилася на повному утриманні чоловіка, з метою подальшого переоформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 20.08.2025 року через «Електронний суд» від представника ГУ ПФУ в м.Києві надійшли пояснення в яких просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. 29.08.2025 через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від ГУ ПФУ в м.Києві надійшли витребувані судом докази. 10.09.2025 року через «Електронний суд» від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшли пояснення по справі, в яких просили ухвалити рішення по справі відповідно до норм чинного законодавства. Заявник надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні підтримала. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, у своїх поясненнях просив розгляд справи проводити за його відсутності, ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, у своїх поясненнях просив розгляд справи проводити за його відсутності, ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, тобто, під час розгляду справ в порядку окремого провадження, суд має враховувати подані учасниками справи докази. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні ( п.2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Судом встановлено наступне. Заявниця [PERSON] з 17 жовтня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 14. [PERSON] чоловік заявниці [PERSON] помер - [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1171. Заявниця разом з чоловіком [PERSON] проживали по день смерті останнього за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом, складеним 16.07.2025 та підписаним начальником ЖЕД -402 Береговою І.М. Як вбачається з копії трудової книги заявниця [PERSON] з 06.06.2024 року не працювала. Я вбачається з витребуваної судом інформації з ГУ ПФУ у м.Києві чоловік заявниці [PERSON] з червня 2024 року по травень 2025 року отримував пенсію у розмірі від 20 418,70 грн. до 21 918,70 грн. Згідно рішення №930030303758 від 04.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило заявниці у переведенні на пенсію по втраті годувальника, мотивом чого слугувало відсутність документів про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п. 18 Постанови Правління Пенсійного Фонду України від 01 грудня 2008 року „Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій", за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім"ї, приймаються довідки уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, а також втрати джерела засобів до існування встановлюються у судовому порядку. Суд також зазначає про те, що при виборі місця проживання громадяни керуються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні. Відповідно до ст. 3 даного Закону вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадян України на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати або перебувати. Відповідно до ст. 6 Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також визначено перелік членів сім`ї, які мають право на пенсію вразі втрати годувальника, до яких відносяться, зокрема, непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (ст. 38). Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначена інвалідність внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Виходячи з вище викладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для переоформлення на неї пенсії, суд дійшов до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту перебування її на повному матеріальному утриманні покійного чоловіка є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення На підставі викладеного,

Outcome: approved