Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

У травні 2025 року до суду надійшла позовна заява від представника позивача Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ\~ОПЕРАЦІЇ» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №4319009 від 22.01.2024 у розмірі 69 557,76 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що\~22.01.2024 року\~між ТОВ «Лінеура Україна» та\~ [PERSON] \~за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір\~№ 4319009\~про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили, що сума кредиту складає 5 500, 00 грн, строк кредиту - 360 днів з 22.01.2024 по 15.01.2025, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит у сумі 5 500, 00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 22.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та\~ [PERSON] \~ було укладено додатковий договір на суму кредиту 4 700,00 грн. 23.09.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного текстового повідомлення. Загальна сума заборгованості відповідача за договором № 4319009 від 22.01.2024 року склала 69 557,76 грн, з яких: 7 399,98 грн - тіло кредиту; 41 067,78 грн - заборгованість за процентами, нараховані проценти за 114 днів у розмірі 21 090,00 грн. Оскільки за умовами договору № 4319009 строк кредиту становить 360 днів, з 22.01.2024 по 15.01.2025, станом на дату укладення договору факторингу від 23.09.2024 строк дії договору не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські Фінансові Операції» у період з 24.09.2024 по 15.01.2025 (114 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,5% в день, у розмірі 21 090,00 грн. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після укладення договору факторингу та переходу права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Отже, відповідач має перед позивачем заборгованість за договором а договором № 4319009 від 22.01.2024 року склала 69 557,76 грн. Ухвалою Основ?янського районного суду міста Харкова від 10 червня 2025 року матеріали позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передано за підсудністю до Новобаварського районного суду міста Харкова. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Новобаварського\~районного суду\~міста \~Харкова від\~16\~липня \~2025\~рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом було встановлено,\~що 22.01.2024 року\~між ТОВ «Лінеура Україна» та\~ [PERSON] \~за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір\~№ 4319009\~про надання коштів на умовах споживчого кредиту\~за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5 500, 00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування, та строком на 360 днів (а.с. 33-42) 22.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та\~ [PERSON] \~ було укладено додатковий договір на суму кредиту 4 700,00 грн. (а.с. 29-30). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 23.09.2024 між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «Лінеура Україна» укладений договір факторингу № 23/09/2024, згідно з умовами якого клієнт - ТОВ «Лінеура Україна» відступив фактору ТОВ «Українські Фінансові Операції» право грошової вимоги за кредитним договором\~№ 4319009 від 22.01.2024\~у розмірі\~53 567,76 грн, з яких: 7 399,98 грн - тіло кредиту; 41 067,78 грн - заборгованість за процентами,\~що підтверджується копією договору факторингу, копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 23.09.2024 за договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, копією витягу з реєстру боржників, копією платіжної інструкції про сплату ТОВ «Українські Фінансові Операції» на користь ТОВ «Лінеура Україна» ціни продажу за договором факторингу. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «Українські Фінансові Операції» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за договором споживчого кредиту № 4319009 від 22.01.2024. Отже, судом було встановлено, що до ТОВ «Українські Фінансові Операції» перейшло право вимоги до [PERSON] . Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором 4319009 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.01.2024, складеного ТОВ «Лінеура Україна» станом на 23.09.2024, за період з 22.01.2024 по 23.09.2024 вбачається наявність заборгованості у розмірі 53 567,76 грн, з яких: 7 399,98 грн - тіло кредиту, 41 067,78 грн - проценти за користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4319009 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.01.2024, складеним ТОВ «Українські Фінансові Операції», за період з 24.09.2024 по 15.01.2025 позивачем відповідачу нараховані проценти у розмірі 21 090,00 грн. на суму основного боргу у розмірі 7 399,98 грн за стандартною процентною ставкою - 2,5%. Загальна сума заборгованості відповідача за договором № 4319009 від 22.01.2024 року склала 69 557,76 грн, з яких: 7 399,98 грн - тіло кредиту; 41 067,78 грн - заборгованість за процентами, нараховані проценти за 114 днів у розмірі 21 090,00 грн. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за договором споживчого кредиту\~№ 4319009 від 22.01.2024 у сумі 69 557,76 грн, з яких: 7 399,98 грн - тіло кредиту; 41 067,78 грн - заборгованість за процентами, нараховані проценти за 114 днів у розмірі 21 090,00 грн. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 630 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги\~ТОВ\~"УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 01 серпня 2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О. було укладено Договір про надання правової допомоги №01/08/2024-А, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту юридичну допомогу. Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт до договору, вартість послуг становила 10 000,00 грн. (а.с. 16). Згідно заявки №4319009 на виконання доручення до договору варртість послуг склала 10 000,00 грн. (а.с. 18-19). Нормою ч. 6 ст. 137 ЦПК України регламентовано, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У матеріалах справи відповідне клопотання відповідача відсутнє. Відтак враховуючи категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved