Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Продукт Плюс» про стягнення заборгованості. У обґрунтування вимог позову вказано, що 26.03.2018 року між ТОВ «Бізнес Продукт Плюс» та ФОП [PERSON] був укладений Договір № 26/03-2018 БПП про надання послуг. 15.01.2018 року між ТОВ «Бізнес Продукт Плюс» та ФОП [PERSON] був укладений Договір №15/01/18 про надання послуг. 09.07.2019 року ФОП [PERSON] відступила право вимоги [PERSON] за договорами: № 26/03-2018 БПП від 26.03.2018 року про надання послуг та 15/01/18 від БПП 15.01.2018 про надання послуг. На підставі викладеного промила суд, стягнути з ТОВ «Бізнес Продукт Плюс» на свою користь 183 550,00 грн. по рахунку на оплату № 8 від 10.05.2019 року за договором № БПП-15/01/18 про надання послуг від 15.01.2018 року та 500 000,00 грн. по рахунку № 6 від 10.05.2019 року за договором № 26/03-2018-БПП про надання послуг від 26.03.2018 року, та три проценти річних за користування чужими коштами, що складає 5 449,67 грн. А всього сума боргу складає 683 550,00 грн. та 3 % річних 5449,67 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року позов залишено без руху. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 757/44273/18-ц - відмовлено. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/44273/19-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 01.11.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній повністю не погоджується з позовною заявою, вважає її безпідставною та надуманою та такою що не підлягає задоволенню. Вказано, що позивачем не доведено факт надання цементом будь-яких послуг відповідачу, окрім тих, де наявні підписані акти приймання-передачі; не доведено факт прийняття таких послуг відповідачем; не надано жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували факт виникнення обов`язку у відповідача оплати послуги і факт виникнення права вимоги у цедента; отримано ефемерне право вимоги від особи, у якої такого права не було, оскільки [PERSON] як фізична особа не мала і не могла мати жодних прав вимоги по відношенню до відповідача; на підставі нікчемного договору цесії, який укладений без належного правового підґрунтя, вимагає оплати незрозумілі суми. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні вимог позову. 12.11.2019 розу на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 09.12.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі. 24.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження. 31.01.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшла повторна заява про зупинення провадження у справі. 19.05.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 757/44273/18-ц - відмовлено. 14.12.2020 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів. 23.03.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про залучення до участі у справу співвідповідача ТОВ «Демес Плюс». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2022 року занесеною до протоколу судового засідання залучено до участі у справу у якості співвідповідача ТОВ «Демес Плюс». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року занесеною до протоколу судового засідання відмовлено представнику відповідача у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року занесеною до протоколу судового засідання відмовлено представнику відповідача у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального підготовчого провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи без участі позивача,вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Бізнес продукт плюс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір про надання послуг №26/03-2018- БП від 26 03.2018 року та Договір про надання послуг №БПП-15/01/18 від 15.01.2018 року. Відповідно до договору про надання послуг №БПП-15/01/18 від 15.01.2018 року Виконавець (ФОП [PERSON]) зобов?язується за завданнями Замовника (Відповідача) здійснювати супроводження бухгалтерського обліку та складати податкову звітність в порядку та на умовах, визначених цим Договору. Вартість послуг визначається сторонами за домовленістю по факту їх надання за результатами кожного календарного місяця та фіксуються в актах про надані послуги. (п.3.1.Договору). Замовник зобов?язаний перерахувати суму зазначену в акті про надані послуги протягом 5 днів з моменту підписання такого акту. (п.3.3. Договору) Тобто, відповідно до положень Договору про надання послуг N?БПП-15/01/18 від 15.01.2018 року обов`язок оплати виникає з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Відповідно до договору про надання послуг № 26/03-2018- БПП від 26.03.2018 року Виконавець (ФО [PERSON]) зобов?язується за завданнями Замовника (Відповідача)впровадити управлінський та бухгалтерський облік на підприємстві в порядку та на умовах визначених цим Договором. Пунктом 3.1. передбачено, що вартість послуг становить 500 000 гривень. фіксується в актах про надані послуги. Замовник зобов?язаний перерахувати суму зазначену в акті про надані послуги протягом 14 днів з моменту підписання такого акту (п.3.3. Договору) Тобто, відповідно до положень Договору про надання послуг №26/03-2018- БПП від 26.03.2018 року обов?язок оплати виникає з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Обидва договори в пункті 4.2.4 передбачають проведення контролю за достовірності актів про надання послуг. Так, відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку [NUMBER] по контрагенту [PERSON] за період з січня 2017 року по травень 2018 року ФОП [PERSON] отримала за надані послуги 4 443 095,00 грн. Загальна сума отриманих та оплачених послуг по договору № БПП-15/01/18 від 15.01.2018року складає 572 245,00 грн. Загальна сума отриманих та оплачених по договору № 26/03-2018- БПП від 26.03.2018 року складає 3 701 950,00 грн. Таким чином, відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ «Бізнес Продукт Плюс», жодного боргу перед ФОП [PERSON] не обліковується. Судовим розглядом встановлено, що 09.07.2019 року ФОП [PERSON] відступила право вимоги [PERSON] за договорами: № 26/03-2018 БПП від 26.03.2018 року про надання послуг та 15/01/18 від БПП 15.01.2018 про надання послуг. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх праві іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов?язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , відступила право вимоги по актам приймання-передачі наданих послуг № 10 та № 9 від 10.05.2019 року [PERSON] . Так, вказані вище акти не містять ані підпису відповідача, ані відтиску печатки відповідача. Таким чином, дані акти приймання-передачі послуг не породжують жодних обов?язків для відповідача по оплаті послуг, які начебто надавались ФОП [PERSON] . Позивачем жодним чином не пояснено, які послуги буди надані за актами приймання-передачі наданих послуг № 10 та №9 від 10.05.2019 року. Позивачем також не надано доказів надання таких послуг (консультацій, довідок тощо) які б підтверджували факт надання послуг. Отже, оскільки ФОП [PERSON] послуг за актами приймання-передачі N?10 та N?9 від 10.05.2019 року не надавала, такі послуги не приймались відповідачем, як наслідок, на таких актах відсутній підпис та печатка відповідача, а отже такі акти приймання-передачі не породжують жодним обов?язків для відповідача. Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Бізнес Продукт Плюс» має статус припинення юридичної особи. Стороною позивача не надано доказів того, що ТОВ «Демес Плюс» є правонаступником ТОВ «Бізнес Продукт Плюс». Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 79 ЦПК України передбачено,що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову є необґрунтованими та недоведеними, а як наслідок про відмову у їх задоволенні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed