Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1001855945601 від 13.04.2021 у розмірі 98682,55 грн, з яких: заборгованість за кредитом 55417,76 грн, заборгованість за процентами 18,44 грн, заборгованість за комісією 43246,35 грн. А також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано обставинами: Відповідачу на підставі кредитного договору № 1001855945601 від 13.04.2021 року видано кредит в сумі 70000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий час. Заборгованість відповідача станом на 03.03.2025 за кредитним договором складає 98682,55 грн. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу, однак у наданий строк заборгованість погашена не була. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 21.07.2025 позовна заява надійшла до суду. 24.07.2025 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 28.07.2025 ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху. 06.08.2025 надійшла заява про усунення недоліків. 07.08.2025 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. 13.04.2021 відповідач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання власноруч заяви № 2001395854101. В результаті чого шляхом банківського переказу на рахунок [NUMBER] відповідач отримав зарахування кредитних коштів у розмірі 70000 грн. Вказана платіжна операція відображена в наданій позивачем виписці з особового рахунку з 13.04.2021 по 03.03.2025, а також в платіжній інструкції № TR.48705853.70349.8810 від 13.04.2021. Істотні умови договору: сума 70000 грн, строк кредиту 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних. Відповідно до Заяви № 2001395854101 для позичальника також встановлюється комісія за обслуговування кредитної заборгованості за ставкою 3,99% та становить 2793 грн щомісяця. Опис цієї послуги в Заяві не наводиться, міститься лише примітка, що зміст послуги Банку визначається у ДКБО. Позивачем надається Витяг з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції від 15.03.2021. Відповідно до Розлілу ІІІ «Послуги Банку», п. 5.7.3, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Позивачем надається Паспорт споживчого кредиту за кредитним договором № 2001395854101, підписаний відповідачем власноруч. Згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001395854101 від 13.04.2021, заборгованість відповідача становить 98682,55 грн, з яких: заборгованість за кредитом 55417,76 грн, заборгованість за відсотками 18,44 грн, заборгованість за комісією 43246,35 грн. При цьому, відповідачем фактично сплачено: комісія у розмірі 13965 грн, відсотки 2,93 грн, тіло кредиту 14582,24 грн. З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Конструкція договору приєднання спрямована на уніфікацію договірних умов з метою забезпечення гарантій, визначених ст. 633 ЦК України. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України). Так, за договором приєднання лише одна сторона уповноважена на розроблення договірних умов у даній справі АТ «ПУМБ». Оскільки споживач банківських послуг є юридично слабшою стороною за договором приєднання, що спричиняє дисбаланс свободи договору, тому умови, що розробляються банком повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Щодо виконання зобов`язання. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо належності Паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору. Незважаючи на те, що законодавцем передбачена можливість фіксування правочину в кількох документах, які текстуально відтворюють волю сторін, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вказана правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 (постанова від 05.04.2023) вказує, що у випадку порушення позичальником обов`язку з повернення кредиту, регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Тобто, регулятивна норма статті 1048 ЦК України переходить в охоронну статтю 625 ЦК України, які не можуть бути застосовані одночасно. У свою чергу стаття 625 ЦК України визначає міру відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Разом з тим, якщо закінчився строк кредитування чи кредитор пред`явив вимогу про дострокове повернення усієї суми заборгованості у порядку передбаченому статтею 1050 ЦК України, то позичальник не отримує від кредитора блага у випадку відстрочення погашення кредиту, а тому і не повинен сплачувати проценти передбачені статтею 1048 ЦК України. У свою чергу очікування кредитора на отримання плати за кредит поза межами домовленостей з відстрочення платежу/платежів не можуть вважатися легітимними так як кредитор може зловживати своїми правами та затягувати з поверненням кредиту в примусовому порядку, щоб отримати більшу винагороду за свої послуг. Таким чином, після закінчення строку кредитування право кредитора на проценти передбачені статтею 1048 ЦК України припиняється. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості та достатності, суд дійшов таких висновків. Щодо укладення кредитного договору. Суд вважає підтвердженим факт укладання кредитного договору №1001855945601 від 13.04.2021 з огляду на таке. По-перше, відповідач погодився з умовами вказаного Договору, про що свідчить наявність його власноручного підпису на Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. По-друге, враховуючи, що кредитний договір є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів, судом встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору та перерахування коштів на вказаний рахунок відповідача. Щодо стягнення комісії за кредитним договором. Суд вважає безпідставним стягнення комісії за кредитним договором з огляду на таке. Ні Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ні Паспорт споживчого кредиту не містить детального опису послуги обслуговування кредитної заборгованості. При цьому,\~відповідно до Витягу з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами\~першою\~та\~другою\~статті\~11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд враховує,\~що відповідно\~до Витягу\~з Публічної\~пропозиції ПАТ\~«ПУМБ» комісія\~за обслуговування\~включає,\~зокрема і надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту без конкретизації послуги та без зазначення систематичності запиту такої інформації споживачем. З огляду на означене вище, а також на наявність інших послуг у складі послуги обслуговування кредитної заборгованості (списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту), суд не може визнати умову кредитного договору, яка передбачає обов`язок сплати позичальником щомісячної комісії нікчемною в цілому. Водночас, враховуючи відсутність детального опису послуг та підтвердження їх погодження із позичальником, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в цій частині, - відсутні. Крім того, розмір нарахованої комісії становить з 13.05.2021 по 28.12.2022 57\~211,35 грн, що наближений до розміру кредиту, отриманого відповідачем (70000 грн). Вказаний розмір заборгованості вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Щодо стягнення заборгованості за процентами поза межами строку кредитування. Строк кредитування відповідно до умов кредитного договору становить 24 місяці, а тому суд вважає безпідставним нарахування процентів за користування кредитом після 13.04.2023. Тому, з відповідача підлягає стягненню сума відсотків у розмірі 7,34 грн (18,44 грн 11,1 грн (з 14.04.2023 по 03.03.2025)). Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині заборгованості за кредитом у розмірі 55417,76 грн, та за процентами у розмірі 7,34 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем\~судових витрат\~у вигляді\~судового збору\~в розмірі\~2422,40\~грн підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 268 від 11.07.2025. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 55425,10 грн стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1356,50 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 98682,55 грн, а задоволено 55425,10 грн, тобто на 56 % (55425,10 х 100 % /98682,55 = 56 %). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1356,50 грн судового збору (2422,40 х 56 %/100%).

Outcome: partial