Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

14.02.2025р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] За життя спадкодавець заповіту не залишав. Відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини, що відкрилася на день смерті чоловіка позивача, ввійшло право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як і відповідач [PERSON] син спадкодавця. Набути право власності на спадкові речові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю. Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті чоловіка, оригіналів документів такого характеру віднайдено не було. За вказаних обставин державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовила. Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. В підготовче\~ засідання позивачка та її представник, адвокат Продан О.В.,\~ не з`явилися, однак подали до суду заяву, в якій вимоги позову підтримали і просили такі задоволити. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву,\~ в якій просив слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] у м.Виноградів Берегівського району помер чоловік позивача, [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 28.03.2024 року. За життя спадкодавець заповіту не залишав. Відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини, що відкрилася на день смерті чоловіка позивача, ввійшло право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як і [PERSON] син спадкодавця, факт родинних відносин відповідача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження відповідача № [NUMBER] від 15.03.2007 року. Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] від 17.09.1994 року. Позивач прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті чоловіка, в силу ст.1268 ЦК України. Відповідач у справі знає про відкриття спадщини, про її склад, не прийняв спадщину батька, та не має претензій на спадщину, бажає, щоб спадщину батька у цілому успадкувала позивач. До складу спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON] , ввійшов житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. во власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями підлягають державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого майна несе позивач. Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 13.02.2025 року за №195 житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS] , будівництвом завершений та його вартість на станом на лютий 2025 року становить 268986 ( двісті шістдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень). Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» 5/6 будинку зареєстровано за померлим [PERSON] на підставі рішення Виноградівського районного суду від 06.04.2005 року, справа №2-533/05 та 1/6 частини будинку на підставі рішення Виноградівського районного суду від 01.12.2015 року , справа №299/3184/15 ц. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування " у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадщину позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved