Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

28.05.2025 представник ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просив стягнути з останньої на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 1204682629 від 05.05.2020 в розмірі 25 169,36 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 05.05.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 1204682629 від 05.05.2020. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР - 10-2016 від 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до позичальників. 26.06.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК та позивачем укладено Договір факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 у відповідності до умов якого та на підставі Реєстру прав вимоги позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 25 169,36 грн щодо Кредитного договору № 1204682629 від 05.05.2020. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач має\~непогашену заборгованість\~за Кредитним договором № 1204682629 від 05.05.2020 перед позивачем, змушені звернутися до суду. 05.09.2025 прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. До суду надійшло письмове пояснення відповідача, в якому вказала, що оскільки зі сторони позивача не надано взагалі належних та допустимих доказів на обгрунтування заявлених вимог, у задоволенні позову має бути відмовлено за необгрунтованістю та недоведеністю. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Встановлено, що 05.05.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1204682629 шляхом його особистого підписання. \~ \~ \~ \~Разом з тим матеріали справи містять копію Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 між ПАТ «ТАСКОМБАНК`та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», відповідно до якого Первісний кредитор передає ( відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. Сторонами договору було погоджено порядок передачі права вимоги шляхом підписання відповідних Реєстрів права вимоги. \~ \~ \~ \~У подальшому 26.06.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/20-Ф \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог сторони домовилися про відступлення факторові, позивачу у справі, право вимоги до позичальника [PERSON] , за кредитним договором № 1204682629 від 05.05.2020 на загальну суму 25 169,36 грн. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 1204682629 від 05.05.2020 за період з 26.06.2024 по 31.07.2025. Представник позивача посилається на те, що відповідач не сплачує наявну за ним заборгованість, чим порушує права позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова\~від зобов`язання\~не звільняє\~винну сторону\~від відповідальності\~за порушення\~зобов`язання. За вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.\~Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)\~(ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частинами першою-четвертою статті\~12, частинами першою п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статтею 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5 ч. 3 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої - третьої статті 2\~ЦПК України \~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі №\~753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). \~ \~ \~ \~Вирішуючи даний\~спір судом\~встановлено,\~що \~стороною позивача\~не надано\~та матеріали\~справи не\~містять доказів\~ на\~підтвердження того,\~що \~відповідач \~ [PERSON] \~ має\~перед позивачем\~ заборгованість\~ за\~Кредитним договором\~№ 1204682629 від 05.05.2020, чим порушує його право. Так позивачем не надано суду доказів переходу права вимоги ( відповідно Реєстру прав вимоги) за Кредитним договором № 1204682629 від 05.05.2020 від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК», яке в свою чергу передало таке право позивачу. Також матеріали справи не містять доказів пролонгації Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія « Центр фінансових рішень», оскільки строк дії такого договору 1 календарний рік, а Кредитний договір № 1204682629 укладено 05.05.2020. Отже матеріали справи не містять документів первісного кредитора у зобов`язанні, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, на що вказує положення ст.517 ЦК України, результатом чого є право боржника не виконувати свого обов`язку новому кредиторові. Таким чином суд піддає сумніву факт переходу права вимоги до позивача за Кредитним договором №№ 1204682629 укладеного 05.05.2020. \~ \~ \~ \~За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено беззаперечного факту порушення відповідачем [PERSON] прав позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed