Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

До Заставнівського районного суду Чернівецької області, через свого представника адвоката Павчука С.І. звернулася позивачка [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 28 вересня 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис №03, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у сторін народилась одна дитина [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Вказує, що з моменту реєстрації шлюбу відносини між ними складалися досить добре. Між ними було розуміння, повага, любов та злагода. Проте, з часом ці відносини почали погіршуватися із різних поглядів на сімейне життя, як з боку позивачки, так і з боку відповідача. З 2022 року сторони вже, як подружжя, разом не проживають. Вони втратили почутті любові та поваги один до одного. Шлюб між ними розпався та носить формальний характер. Спір про поділ майна відсутній. Спільного бюджету немає. Спору щодо проживання дитини немає, дитина проживає з нею. В судове засідання позивачка не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, в її інтересах представником [PERSON] надано до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Статтею 55\~Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що 28 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис №03, вказане стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). З наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін в даному шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Крім того, встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка в свою чергу на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не погоджується. Згідно з ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження булла взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Положеннями ч. 3 ст.\~105\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved