Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 червня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір №0325/980/1565872/20, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу № 24/03/23 за яким АТ «ОТП БАНК» передав ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 27295,96 грн. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором кредиту в сумі 27295,96 грн., яка складається з: 14000 грн. заборгованість по кредиту; 13295,96 грн. заборгованість за відсотками. Також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача, Кириченко О.М., до судового засідання не з`явилась, зазначивши у позовній заяві прохання провести розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON] , до судового засідання не з`явився повторно за невідомих суду причин. Про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За наведених обставин суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.\~280,\~281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд встановив, що 24 червня 2020 року [PERSON] підписав заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП-Банк» №0325/980/1565872/20. Своїм підписом [PERSON] зазначив, що попередньо ознайомився зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП-БАНК», та які розміщені на офіційному сайті банку. На підставі вказаної заяви-анкети №0325/980/1565872/20 [PERSON] просив АТ «ОТП-Банк» оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб із встановленим лімітом. За користування кредитних коштів сплачуються проценти в розмірі 5% щомісячно. Також 24 червня 2020 року [PERSON] підписав заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну кредитної лінії АТ «ОТП-Банк» за умовами якої отримав номер карткового рахунку [NUMBER] . 24 червня 2020 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту АТ «ОТП-Банк», згідно якого банк відкриває [PERSON] кредитну лінію, зі встановленим лімітом, строком на 36 місяців ( з правом пролонгації), а [PERSON] зобов`язується повернути кредитні кошти, та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5% щомісячно. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №0325/980/1565872/20 вбачається, що станом на 14 березня 2023 року заборгованість [PERSON] становить 27295,96 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу № 24/03/23 за яким АТ «ОТП БАНК» передав ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 27295,96 грн., з яких 14000 грн. заборгованість по кредиту; 13295,96 грн. заборгованість за відсотками. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за договором кредиту №0325/980/1565872/20 від 24 червня 2020 року, укладеним [PERSON] із АТ «ОТП БАНК», з рештою перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент». Суд при цьому встановив, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 27295,96 грн., яку наразі він повинен сплатити на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені ТОВ «Брайт Інвестмент» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги № 43115064 від 01.07.2025 року, укладеним між ТОВ «Брайт Інвестмент» та адвокатським бюро «Ольги Клещ», з переліком видів послуг адвоката, додатковою угодою №0325/980/1565872/20, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, в загальній сумі 5000 грн., а також кількість часу витраченого на надану правову допомогу з детальним переліком проведеної роботи, платіжною інструкцією №1379 від 14.08.2025 про перерахування ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь адвокатського бюро «Ольги Клещ» грошових коштів у сумі 5000 грн. згідно акту №0325/980/1565872/20 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до договору №43115064 від 01.07.2025. Таким чином з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в сумі 5000 грн. були доведені, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також дотримані критерії розумності їх вартості. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Брайт Інвестмент» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює відповідно 2422,40 грн.

Outcome: approved