Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

01 травня 2025 представник позивача\~адвокат Дон Віктор Олександрович, діючи в інтересах позивача [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON] ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач [PERSON] перебуваючи у цивільному шлюбі з [PERSON] , народила доньку [PERSON] (далі [PERSON] ). Виконавчим листом Артемівського міськрайонного суду Донецької області було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) платника аліменів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідального віку, починаючи з 27.03.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, аліменти [PERSON] сплачувати припинив, іншим чином донці не допомагає. На сьогоднішній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за однією адресою в Литві. Починаючи з жовтня 2024 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання за програмою бакалаврату «Право» Європейського гуманітарного університету. Орієнтовна дата закінчення навчання: 28 лютого 2028 року. В зв`язку з цим [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року, і до припинення нею навчання, чи до досягнення 23 річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою та стягнути з [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 15.05.2025 року та 09.06.2025 року витребувана інформація, щодо реєстрації. Ухвалою суду від 08 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі, також залучено третю особу. 19 серпня 2025 року [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Наразі [PERSON] тривалий час проживає у шлюбі з [PERSON] і під час їхнього спільного проживання у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Більше того, на його утриманні знаходиться недієздатна матір [PERSON] і виплати від органів соціального захисту населення він не отримує. [PERSON] та його сім`я є внутрішньо переміщеними особами. У зв`язку з всім вищенаведеним відповідач зазначає, що не зможе повністю забезпечувати матеріально дочку [PERSON] на час навчання. Просить позов задовільнити частково, призначивши аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити повністю. Представник позивача\~та позивач у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову частково. Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Згідно ст. ст.\~19,\~274 ЦПК України, дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з фактичних обставин справи. У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст.12\~та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено з матеріалів справи, у цивільному шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03.05.2007 року Парасковіївським виконкомом сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 10 (а. с.16) Відповідно до Довідки Міністерства соціальної політики України відсутня інформація з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно [PERSON] (а.с.37). Згідно довідки Європейського гуманітарного університету №35-465 від 09.10.2024, яка видана [PERSON] встановлено, що остання є студенткою 1 курсу денної форми навчання за програмою бакалаврату «Право» і закінчує навчання в університеті 28.02.2028 року. (а.с.27). Як вбачається з досліджених судом додатків до відзиву на позовну заяву , відповідач одружений (а.с.50), має двох доньок: [PERSON] , [INFO] (а.с.46) та [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Крім того, відповідно Акту від 12.09.2024 здійснює постійний догляд за матір`ю [PERSON] (а.с.48-49) Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно із\~статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно\~ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ч.1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ст.\~199\~СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 200 СК України,суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Положеннями статті 141 Сімейного КодексуУкраїни\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з частини першої\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, проаналізувавши докази в сукупності та враховуючи те, що [PERSON] досягла вісімнадцятирічного віку, ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати і самостійно себе утримувати, а тому потребує матеріальної допомоги. Враховуючи також те, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги доньці у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, то, з відповідача підлягають стягненню аліменти на період її навчання, а тому суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу на утримання доньки. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх доньок та здійснює постійний догляд за матір`ю, а тому суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] та вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на її користь аліменти у зв`язку з навчанням в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на користь та на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення доньки віку двадцяти трьох років, що на думку суду буде відповідати інтересам кожної із сторін. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. У разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідач просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, відповідно до якого відповідач категорично не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату у сумі 7000 грн. Відповідно до частин 5-6статті 137 ЦПК України,у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частин першої, другої ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. В матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. Відсутність доказів оплати витрат на правову допомогу (чеків, квитанцій, тощо) є підставою для відмови у задоволенні відшкодування таких витрат. Також відповідно до позову представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача правової допомоги у розмірі 7000 грн., однак жодних документів, які могли б підтвердити та пояснити походження даної суми, у матеріалах справи відсутні. Згідно із\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за подання позову.

Outcome: partial