Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

10.09.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 21.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №19.12.2024-100001160, відповідно до якого відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 6000,00грн., зі сплатою процентів за користування ними в розмірі 0,93% за кожний день, комісії за надання кредиту в розмірі 20% від суми кредиту або 1200,00грн., неустойки в розмірі 60,00грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, строком на 98 днів - до 28.03.2025. Відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших передбачених платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 16\~080,00грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 6000,00грн, заборгованості за відсотками 5880,00грн., комісії 1200,00грн., неустойки 3000,00грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн.\~ Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачки на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610,611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається\~Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою [PERSON] 21.12.2024 було укладено кредитний договір №19.12.2024-100001160. Вказаний кредитний договір укладений в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом прийняття позичальником відповідачкою [PERSON] . Пропозиції (оферти) Товариства, розміщеної на вебсайті кредитодавця в загальному доступі та в особистому кабінеті позичальника, та складається із вказаної Пропозиції (оферти), Заявки позичальника, Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту). Кредитний договір підписаний сторонами електронним підписом, зокрема, позичальником з одноразовим ідентифікатором Е322. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 6000,00грн. строком на 98 днів - до 28.03.2025, зі сплатою процентів за користування ними в розмірі 0,93% за кожний день, комісії за надання кредиту в розмірі 20% від суми кредиту або 1200,00грн., неустойки в розмірі 60,00грн за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Кредит наданий позичальником шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідачки [NUMBER] . Відповідно до графіку платежів відповідачка зобов`язалась здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно рівними платежами в сумі 1634,43грн. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість відповідачки за вищевказаним кредитним договором становить\~16\~080,00грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 6000,00грн., заборгованості за відсотками 5880,00грн., комісії 1200,00грн., неустойки 3000,00грн. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали електронний кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами в порядку, передбаченому ст.207 ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачці кредитні кошти, які остання зобов`язалась повернути в узгоджений сторонами строк зі сплатою процентів за користування ним та комісії за надання кредиту. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має права вимагати в судовому порядку. В межах цієї справи позивач вимагає стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000,00грн., заборгованості за відсотками 5880,00грн., комісії 1200,00грн., неустойки 3000,00грн. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідною довідкою-розрахунком, наданою позивачем, яку суд вважає належним та допустимим доказом. При цьому, відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. В той же час, оцінивши обставини справи, суд вважає заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідачки неустойки в розмірі 3000,00грн. необґрунтованими та безпідставними. Так, дійсно за умовами укладеного між сторонами електронного кредитного договору передбачено обов`язок позичальника/відповідачки сплатити кредитору/позивачу неустойку у випадку невиконання/неналежного виконання будь-яких грошових зобов`язань у встановлені договором строки в розмірі 60,00грн. за кожен день прострочення зобов`язання. Відповідно до п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновідомою обставиною є те, що з 24.02.2022 по цей час в Україні діє воєнний стан. Отже, в силу вищевикладених вимог чинного законодавства відповідачка звільнена від сплати на користь позивача передбаченої кредитним договором та нарахованої неустойки в розмірі 3000,00грн. за порушення строків повернення кредиту, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. В іншій частині заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, позов ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки [PERSON] заборгованість за тілом кредиту 6000,00грн., заборгованість за відсотками 5880,00грн., заборгованість за комісією 1200,00грн., усього 13\~080,00грн. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам на суму 13\~080,00грн. або 81,34% від первісно заявлених (13 080,00грн. х 100% / 16 080,00грн) витрати по сплаті судового збору в сумі 1970,38грн (2422,40грн х 81,34% / 100%).

Outcome: partial