Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. Позиції учасників справи Аргументи позивачки 30 грудня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , подана 19 грудня 2024 року адвокаткою Пономаренко А.Є. до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов Олександр Віталійович про стягнення боргу. Позов обґрунтований тим, що: - 15 жовтня 2015 року позивачка і [PERSON] уклали договір позики на суму 109 650,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становило 5 000,00 доларів США; строк повернення позики - 30 днів з дня пред`явлення вимоги; - 18 лютого 2016 року позивачка і [PERSON] уклали договір позики на суму 801 600,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становило 30 000,00 доларів США; строк повернення позики - 30 днів з дня пред`явлення вимоги; - [INFO] [PERSON] помер; станом на час відкриття спадщини заборгованість за договорами позики не погашена. - до складу спадщини увійшли житловий будинок та земельна ділянка, а також транспортні засоби; - спадкоємцями [PERSON] є його мати, [PERSON] , та брат, [PERSON] ; - 16 серпня 2024 року позивачка направила на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В. вимогу до спадкоємців про стягнення заборгованості, проте спадкоємці [PERSON] добровільно борг не погасили; - станом на 15 грудня 2024 року розмір заборгованості становить 1 458 058,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становить 35 000,00 доларів США. З огляду на викладене, просила стягнути з [PERSON] і [PERSON] заборгованість у сумі 1 458 058,00 гривень. 06 травня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшло клопотання представника позивачки, адвокатки Пономаренко А.Є., про виключення [PERSON] з числа відповідачів у справі. Мотивувала клопотання тим, що відповідно до матеріалів спадкової справи спадщину після [PERSON] прийняв [PERSON] , брат спадкодавця, тому [PERSON] є неналежним відповідачем у справі. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. 06 жовтня 2025 року, до початку розгляду справи по суті, представник позивачки, адвокатка Пономаренко А.Є., подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Позиція відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки до електронного кабінету. Відзив на позовну заяву [PERSON] не подав. Позиція третьої особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов Олександр Віталійович у судове засідання не з`явився. 13 березня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом положень частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за умови, що її належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. ІІ. Заяви і клопотання сторін та процесуальні дії суду 21 січня 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочав підготовче провадження у справі, призначив підготовче засідання на 27 лютого 2025 року. У вказаній ухвалі суд серед іншого витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Олександра Віталійовича належним чином завіреної копії спадкової справи № 03/2024, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . У зв`язку з ненадходженням копії спадкової справи підготовче засідання, призначене на 27 лютого 2025 року, суд відклав на 02 квітня 2025 року. У зв`язку з неявкою відповідачів підготовче засідання, призначене на 02 квітня 2025 року, суд відклав на 07 травня 2025 року. 07 травня 2025 року суд постановив ухвалу про виключення [PERSON] з числа відповідачів, витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Олександра Віталійовича належним чином засвідчену копію договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 19.03.2018 за р. № 437, відклав підготовче засідання на 16 червня 2025 року. 10 червня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява [PERSON] , подана 04 червня 2025 року адвокаткою Пономаренко А.Є., про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку [ADDRESS] , кадастровий номер 3222486201:01:010:5025. 16 червня 2025 року суд постановив ухвалу, якою в задоволенні вказаної заяви відмовив повністю. У заяві про забезпечення позову позивачка просила залучити до участі у справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 16 червня 2025 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подала заяву про залишення вказаної заяви без розгляду. 16 червня 2025 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті на 16 липня 2025 року. У зв`язку з неявкою відповідача судове засідання, призначене на 16 липня 2025 року, суд відклав на 06 жовтня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Поштові конверти, яким відповідачеві на його зареєстроване місце проживання суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, повернувся до суду без вручення. На довідках про причини повернення стоять відмітки «повертається», «за закінченням встановленого терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1035187 від 15.01.2025 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 23). Будь-яку іншу адресу свого місця проживання відповідач суду не повідомляв. За таких обставин, відповідач є належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З огляду на те, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також ураховуючи те, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечила, суд без оформлення окремого документа ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Обставини, які встановив суд 15 жовтня 2015 року [PERSON] (позикодавець) і [PERSON] (позичальник) уклали договір позики, посвідчений Лілеєвою М.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 15.10.2015 за р. № 452 (т. 1, а.с. 8). Згідно з п. 1 договору позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 109 650,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становило 5 000,00 доларів США із зобов`язанням повернути таку ж саму суму. Строк повернення позики сторонами не встановлений, тому позичальник повинен повернути гроші протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги позикодавцем у встановленому чинним законодавством порядку (пункт 9 договору). 18 лютого 2016 року [PERSON] (позикодавець) і [PERSON] (позичальник) уклали договір позики між фізичними особами, посвідчений Лілеєвою М.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 18.02.2016 за р. № 90 (т. 1, а.с. 9). Згідно з п. 1 договору позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 801 600,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становило 30 000,00 доларів США із зобов`язанням повернути таку ж саму суму. Строк повернення позики сторонами не встановлений, тому позичальник повинен повернути гроші протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги позикодавцем у встановленому чинним законодавством порядку (пункт 9 договору). 02 липня 2021 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.07.2021, актовий запис № 252; прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (т. 1, а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.11.2021, актовий запис № 175, [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] (т. 1, а.с. 7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01.05.2024, актовий запис № 7298 (т. 1, а.с. 42). 06 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (т. 1, а.с. 39). Спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована у Спадковому реєстрі 06.08.2024 за № 72803331, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77903082, номер справи у нотаріуса 3/2024 (т. 1, а.с. 56). 02 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В. із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (т. 1, а.с. 57, зворот). 16 серпня 2024 року [PERSON] направила на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В. вимогу до [PERSON] , [PERSON] претензію про стягнення заборгованості в сумі 70 000,00 доларів США; претензія надійшла до приватного нотаріуса 20 серпня 2024 року (т. 1, а.с. 10, 59, зворот-60). 30 серпня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов О.В. повідомив [PERSON] про направлення претензії на адресу спадкоємця, [PERSON] (т. 1, а.с. 14, 74). 30 серпня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов О.В. повідомив [PERSON] про наявність вимоги [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики від 15.10.2015 і 18.02.2016 (т. 1, а.с. 75); вказаний лист [PERSON] отримав 07.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0407143106376 (т. 1, а.с. 76). 04 грудня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов О.В. видав [PERSON] , як спадкоємцю за законом [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом за р. № 1494 на житловий будинок [ADDRESS] (т. 1, а.с. 103). Право власності [PERSON] на житловий будинок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2024, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим О.В., 04.12.2024 за № 406665970 (т. 1, а.с. 105). 04 грудня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов О.В. видав [PERSON] , як спадкоємцю за законом [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом за р. № 1495 на земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,1277га, кадастровий номер 3222486201:01:010:5025 (т. 1, а.с. 100). Право власності [PERSON] на земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2024, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим О.В., 04.12.2024 за № 406665918 (т. 1, а.с. 102). 03 лютого 2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов О.В. видав [PERSON] , як спадкоємцю за законом [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом за р. № 100 на транспортний засіб марки BMW, моделі 325, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (т. 1, а.с. 124). 03 лютого 2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов О.В. видав [PERSON] , як спадкоємцю за законом [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом за р. № 101 на транспортний засіб марки TOYOTA, моделі CELICA 2.0 GT, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (т. 1, а.с. 126). ІV. Мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Аналогічна за змістом норма наведена у частині першій статті 4 ЦПК України. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є примусове виконання обов`язку в натурі. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частини перша, друга статті 533 ЦК України). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитором та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. При цьому обов`язок доведення обсягу спадкового майна та його вартості покладається на спадкоємця, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, адже відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Наведені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17, від 15 січня 2025 року у справі № 522/13655/20. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Оцінка і висновки суду У справі, що розглядається, [PERSON] та [PERSON] уклали договори позики грошових коштів на загальну суму 1 458 058,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15 грудня 2024 року є еквівалентно 35 000,00 доларів США. [INFO] [PERSON] помер; доказів повернення позики станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять, тому обов`язок з повернення грошових коштів за договорами позики ввійшов до складу спадщини. Суд ураховує, що до складу спадщини також увійшли житловий будинок [ADDRESS] , площею 0,1277га, кадастровий номер 3222486201:01:010:5025, транспортний засіб марки BMW, моделі 325, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , транспортний засіб марки TOYOTA, моделі CELICA 2.0 GT, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] ; 16 серпня 2024 року [PERSON] направила на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В. вимогу до спадкоємців [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. Отже, вимога кредитора спадкодавця пред`явлена в межах строку, встановленого у ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] , є його брат, [PERSON] , який 04 грудня 2024 року одержав свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і земельну ділянку, 03 лютого 2025 року - на транспортні засоби. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не подав відзиву на позов та не навів суду будь-яких аргументів, якщо у нього такі існували, що спростовують доводи позивачки і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог. Доказів вартості майна, одержаного у спадщину [PERSON] не надав. За таких обставин, суд констатує, що вимога про стягнення з відповідача боргу спадкодавця у сумі 1 458 058,00 гривень, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину є обґрунтованою і доведеною. Попри те, що вимогу кредитора спадкодавця відповідач отримав засобами поштового зв`язку 07 листопада 2024 року, доказів повернення вказаної суми грошових коштів він не надав, чим порушив права позивачки. З урахуванням того, що позивачка просила стягнути з відповідача борг у сумі 1 458 058,00 гривень, без указівки на обмеження суми боргу вартістю успадкованого майна, суд задовольняє позов частково. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 14 580,58 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 4279-3741-8314-3530 від 16.12.2024 (а.с. 10). Доказів понесення інших судових витрат сторони не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості у заявленій сумі, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, судовий збірпідлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial