Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Гримут Т.В. звернулася в суд з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 15.11.1994\~року, між відповідачем та матір?ю дитини [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на повному вихованні та утриманні позивачки, що стверджується довідкою виданою Буштинською селишною радою №375 від 22.10.2024\~року та актом обстеження матеріально-побутових умов. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленим 26.02.2018\~року у цивільній справі №307/2474/17 шлюб між відповідачем та [PERSON] було розірвано. Згідно рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2020\~року у справі №307/1145/20 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1500\~грн. щомісячного та додаткові витрати на лікування дитини в розмірі\~1000\~грн. щомісячно і до його повноліття. [PERSON] , [INFO] має значну заборгованість зі несплати аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач з дитиною не проживає вже більше 7 років. Весь цей час позивачка сама виховувала та утримувала сина. Протягом семи років відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. Представник позивачки вказує, що враховуючи той факт, що дитина подорослішала і витрати на її утримання кожного року зростають, у позивачки не вистачає коштів для покриття всіх необхідних витрат дитини, її навчання, лікування, придбання одягу, оплати комунальних послуг та інших необхідних витрат, власного житла, а також іншого майна позивачка не має та проживає в будинку батьків, працевлаштуватись теж не в змозі, оскільки постійно веде догляд за сином з інвалідністю, який потребує постійного та цілодобового нагляду у зв?язку з частими епілептичними нападами, що підтверджується також довідкою №709 від 14.12.2021 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді та медичним висновком №292 від 14.12.2021 року про дитину-інваліда віком до 18 років. Оскільки батько дитини не сплачує аліменти, то станом на 14.08.2025 року існувала та продовжує існувати заборгованість у розмірі 126 943 грн., що стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів. Вказана заборгованість виникла через систематичну несплату аліментів, які відповідно до законодавства України є власністю дитини, і які є необхідними для дитини, його навчання, розвитку лікування і життєзабезпечення. Вказує, що згідно при проведеного розрахунку, сума неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача за період часу з 01.04.2020\~року по 14.08.2025\~року становить 1 384 110 грн. З урахуванням положень ст. 196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти, не може бути більше 100% заборгованості, слід стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі\~126 943\~(сто двадцять шість тисяч дев?ятсот сорок три) гривні 00 копійок. У зв`язку з вище зазначеним, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 126 943 грн. 00 коп. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки, адвокат Гримут Т.В. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, будучи відповідно до положень п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленою про вручення поштових відправлень за штрих кодовими ідентифікаторами №№0610278965298, 0610280331573, в судове засідання не з`явився та про причини неявки, суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що надані позивачкою до позовної заяви, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Згідно із частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Частиною другою статті 16\~ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й припинення дії, яка порушує право. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи предмет\~спору згідно\~заявленого [PERSON] \~до [PERSON] \~позову,\~фактами та\~обставинами,\~які підлягали\~доведенню в\~справі є\~встановлення заборгованості\~відповідача перед\~позивачем зі\~сплати присуджених\~до стягнення\~з нього\~аліментів,\~винної поведінки\~цієї особи\~щодо такої\~неспллати,\~а також\~розмір та\~період виникнення\~заборгованості,\~що зумовлює\~можливість обрахунку\~одного відсотка\~від суми\~несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідні факти і обставини є предметом доказування (ст. 77 ч. 2 ЦПК України) в даній справі. Як встановлено під час розгляду справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Тереблянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області підтверджено, що сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Судом також встановлено, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 26 лютого 2018 року у цивільній справі №307/2474/17 підтверджено, що шлюб укладений 15.11.1994 між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано виконкомом Теребянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №20, розірвано. (а.с.15). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 18 червня 2020 року у цивільній справі №307/1145/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно починаючи з 24.04.2020 року та додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, до його повноліття (а.с.16-19). Постановою Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області від 25.11.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 18 червня 2020 року залишено без змін (а.с.20-26). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , складеного депутатом Буштинської селищної ради та старостою с. Теребля №112 від 22.10.2024 року вбачається, що [PERSON] проживає в будинку батьків, на її утриманні перебуває син [PERSON] , 2011 року народження, який являється дитиною інвалідом. Батько участі у вихованні сина, який потребує матеріальної допомоги на лікування, не приймає (а.с.27). Згідно довідки №375 від 22.10.2024 року виданої старостою с. Теребля на утриманні [PERSON] знаходиться малолітня дитини - син [PERSON] , 2011 року народження (а.с.28). З посвідчення сері [NUMBER] виданого Тячівським УСЗН 13.04.2016 року вбачається, що [PERSON] , 2011 року народження, являється дитиною інвалідом. Згідно витягу з протоколу ЛКК №021/1193 від 10.11.2021 року має діагноз симптоматичну епілепсію (а.с. 29, 30). З довідки №709 про потребу дитини-інваліда у домашньому догляді від 14.12.2021 року вбачається, що дитина-інвалід потребує домашнього догляду (а.с.31). З медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років №292 від 14.12.2021 року вбачається, що [PERSON] здійснює догляд за дитиною-інвалідом [PERSON] (а.с.32). З інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 29.08.2025 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,104 га, житловий будинок загальною площею 101,1 кв.м. належить на праві власності [PERSON] та згідно запису про обтяження 40804614 накладено арешт на майно боржника (а.с.37-40). Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 29.08.2025 року [PERSON] перебуває в Єдиному реєстрі боржників по сплаті аліментів (а.с.41). Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення аліментів у період починаючи з 24 квітня 2020 року по 14 серпня 2025, суд приходить до висновку про підставність до часткового задоволення цих вимог, виходячи з наступного. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП №64224746 відкритому на виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області , ухваленого 18 червня 2020 року про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 грн. вбачається, що вказаний розрахунок виконано станом на 14.08.2025 року. Згідно цього розрахунку охоплюється перід починаючи з квітня 2020 по серпень 2025 (а.с.33-36). З розрахунку представника позивача, який викладено в додатку № 2 до позовної заяви вбачається, про прострочення платежу у розмірі 1384110 грн. (а.с.42-43). З вказаного розрахунку та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів також видно, що у підставний до задоволення та стягнення з відповідача пені зі сплати аліментів період, який слід обчислювати з 24 квітня 2020 року по 14 січня 2025, наявна заборгованість зі сплати аліментів. При цьому суд вважає, що сплата відповідачем аліментів у лютому 2021 року, червні 2021 року, січні 2022 року, березні-травні 2022 року, серпні-жовтні 2022 року, грудні 2022 року, зараховуються в погашення попередньої заборгованості та не є підставою для того, щоб ці місяці не враховувати в обчислення розміру пені, оскільки як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача після проведення вказаних сплат аліментів зберігається. (а.с.33-36). Відтак, враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України та правову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), починаючи з 24 квітня 2020 року по 14 серпня 2025 розрахунок неустойки слід проводити виходячи з розміру щомісячних аліментів - з 24 квітня 2020 року по 31 грудня 2023 р. у розмірі 2500 грн. та з 1 січня 2024 року по 14 серпня 2025р. у розмірі 2598 грн., щомісячно. Провівши математичний розрахунок заборгованості розміру одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за цей період, судом встановлено, що розмір неустойки (пені) становить 49 055,16 грн. за наступним розрахунком: 2020 рік З 24 квітня по 30 квітня 7 днів х 2500 грн. х 1% = 175 грн. Травень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Червень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Липеня 31 днів х 2500 х 1% = 775 грн. Серпень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Вересень 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Жовтень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Листопад 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Грудень 31 день х 2500 грн. Х 1% = 775 грн. Всього: 6300 2021 рік Січень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Лютий 28 днів х 2500 грн. х 1% = 700 грн. Березень 31 днів х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Квітень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Травень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Червень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Липеня 31 днів х 2500 х 1% = 775 грн. Серпень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Вересень 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Жовтень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Листопад 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Грудень 31 день х 2500 грн. Х 1% = 775 грн. Всього: 9125 2022 рік Січень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Лютий 28 днів х 2500 грн. х 1% = 700 грн. Березень 31 днів х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Квітень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Травень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Червень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Липеня 31 днів х 2500 х 1% = 775 грн. Серпень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Вересень 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Жовтень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Листопад 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Грудень 31 день х 2500 грн. Х 1% = 775 грн. Всього: 9125 2023 рік Січень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Лютий 28 днів х 2500 грн. х 1% = 700 грн. Березень 31 днів х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Квітень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Травень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Червень 30 днів х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Липеня 31 днів х 2500 х 1% = 775 грн. Серпень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Вересень 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Жовтень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Листопад 30 день х 2500 грн. х 1% = 750 грн. Грудень 31 день х 2500 грн. х 1% = 775 грн. Всього: 9125 2024 рік Січень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Лютий 29 днів х 2598 грн. х 1% = 753,42 грн. Березень 31 днів х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Квітень 30 днів х 2598 грн. х 1% = 779,40 грн. Травень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Червень 30 днів х 2598 грн. х 1% = 779,40 грн. Липеня 31 днів х 2598 х 1% = 805,38 грн. Серпень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Вересень 30 день х 2598 грн. х 1% = 779,4 грн. Жовтень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Листопад 30 день х 2598 грн. х 1% = 779,4 грн. Грудень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Всього: 9508,68 2025 рік Січень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Лютий 28 днів х 2598 грн. х 1% = 727,44 грн. Березень 31 днів х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Квітень 30 днів х 2598 грн. х 1% = 779,40 грн. Травень 31 день х 2598 грн. х 1% = 805,38 грн. Червень 30 днів х 2598 грн. х 1% = 779,40 грн. Липеня 31 днів х 2598 х 1% = 805,38 грн. Серпень 14 день х 2598 грн. х 1% = 363,72 грн. Всього: 5871,48 Підсумовуючи 6300 + 9125 + 9125 + 9125 + 9508,68 + 5871,48 = 49055,16 грн. Таким чином суд приходить до висновку про помилковість математичного розрахунку пені за прострочення сплати аліментів згідно поданої представником позивачки додатку №2 розрахунку за кожен місяць, за який допущено прострочення платежу у розмірі 1384110 грн. (а.с. 42-43). Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ч.1\~ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2\~ст. 179 СК України). Згідно з положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, а також ч.7, ч.8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. За змістом ч. 1\~ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів, суду не наведено та доказів з даного приводу не надано. Тому суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла саме з вини відповідача і він повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати, насамперед, інтересам малолітньої дитини сторін. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589 цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300 цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої частиною першою 196\~СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені, за період з 24 квітня 2020 року по 14 серпня 2025 року складає 49\~055,16 грн., які підлягаю стягненню з відповідача на користь позивачки. Частиною 1\~ст. 196 СК України встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами. Розмір задоволеної судом до стягнення з відповідача пені , не перевищує розмір наявної заборгованості відповідача зі сплати аліментів, що відповідає вимогам ч.1 ст. 196 СК України. Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому судовий збір в розмірі 1211,20грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 194-196 СК України, ст.ст.256-258 ЦК України та

Outcome: partial