Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Представник позивача Столітній М.М., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом та вимоги мотивує тим, що 20.03.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір №1507140 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору: сума кредиту складає 15000 грн.; строк кредиту 360 днів: з 20.03.2024 по 15.03.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. У період з 20.03.2024 по 24.12.2024 [PERSON] здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2812,50 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0 грн. на оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2812,50 грн. 24.12.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі договору факторингу №24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до укладеного договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1507140 від 20.03.2024 року загальна сума заборгованості склала 114750 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 15000 грн., заборгованості за процентами 92250 грн., штрафні санкції 7500 грн. Станом на дату укладення договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, строк дії договору №1507140 від 20.03.2024 не закінчився. А тому в межах строку дії договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 по 15.03.2025 (81 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 30375 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІСТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №1507140 від 20.03.2024 загальною сумою 145125 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 15000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 92250 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 81 календарних днів 30375 грн., штрафні санкції 7500 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на їхню користь суму заборгованості у розмірі 137625 грн., з яких сума кредиту 15000 грн., сума процентів за користування кредитом 92250 грн., нараховані проценти за 81 календарних днів 30375 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.; зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в позовній заяві просив розглядати справу без участі позивача проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.14). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала. Згідно ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 20.03.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 1507140 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого сума кредиту складає 15000 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Договір підписано з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами електронного копіювання, а відповідачем - електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора А740 (а.с. 20-22). Згідно з п 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Перерахування відповідачу [PERSON] 20.03.2024 кредитних коштів в сумі 15000,00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» № 20250115-426 від 15.01.2025 про успішність операції з переказу 15000,00 грн. на платіжну картку клієнта [NUMBER] від «СЛОН КРЕДИТ», код авторизації - 401735; Банк-еквайр - АТ «ПУМБ (а.с.16). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором №1507140 про надання споживчого кредиту від 20.03.2024 станом на 15.07.2025 становить 146250 грн., з яких 15000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 123750 грн. заборгованість за відсотками, 7500 грн. штраф/пеня (а.с.27). 24.12.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 24122024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1507140, за яким загальна сума заборгованості становить 114750 грн., з яких: 15000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 92250 грн. сума заборгованості за відсотками, 7500 грн. заборгованість за пенею (а.с. 30, 60-68). Згідно розрахунку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором № 1507140 від 20.03.2024, заборгованість [PERSON] за відсотками за період з 25.12.2024 по 15.03.2025 (81 календарних днів) становить 30375 грн. (а.с. 28). 25.11.2024 рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» змінено назву з ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с. 47). Відповідно до частини 1 статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором №1507140 про надання споживчого кредиту від 20.03.2024, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом. Згідно статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконала належним чином умови договору, у зв`язку з чим заборгованість останньої за договором №1507140 про надання споживчого кредиту становить 137625 грн., з яких сума кредиту 15000 грн., сума процентів за користування кредитом 92250 грн., нараховані проценти за 81 календарних днів 30375 грн. Враховуючи зазначені норми права та надані докази, суд вважає, що позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором №1507140 про надання споживчого кредиту від 20.03.2024 у розмірі 137625 грн. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України\~інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне. Згідно із ч. 10\~ст. 265 ЦПК України\~суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11\~ст. 265 ЦПК України\~остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої\~статті 238 ГПК України\~(частин десятої, одинадцятої\~статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За змістом ч.ч.2, 3 ст.137\~ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved