Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 17.07.2025 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3711931 від 16.07.2021 в сумі 19503 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 16.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3711931, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 45100,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у визначеній сумі. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 27.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладений договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3711931 від 19.07.2021. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 19503 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 4500 грн, заборгованість за процентами - 14688 грн, заборгованість за комісією - 315 грн. 2. Рух справи Ухвалою суду від 23 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження, витребувано в АТ «Сенс Банк» відомості про належність банківської картки з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; здійснення переказу коштів в сумі 4500 грн 16.07.2021 на вказану банківську картку. № [NUMBER] , проведення верифікації особи власника банківської картки № [NUMBER] . 12.08.2025 з АТ «Сенс Банк» надійшли відомості щодо належності банківської картки та зарахування коштів. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі доказів, які є в матеріалах справи. 3. Аргументи учасників справи Представник позивача Усенко М. І. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 16.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3711931, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит в сумі 4500,00 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за стандартною (базовою) процентною ставкою - 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту - 315,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово. Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація строку кредитування. Пунктом 2.3.1.1. передбачено пролонгацію на пільгових умовах, якщо позичальник здійснить дії, передбачені розділом 6 Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», у тому числі сплатить комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. Пунктом 2.3.1.2 передбачено пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, якщо позичальник продовжить користуватися кредитними коштами після завершення строку кредитування із урахуванням усіх пролонгацій, але не більше як на 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною базовою ставкою, визначеною у пункті 1.6 договору (5%). У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. За листом АТ «СЕНСБАНК» від 30.07.2025 № 10053-БТ-32.3/2025 на ім`я [PERSON] відкрито картку, маска якої № [NUMBER] , рахунок до картки [NUMBER] , 16.07.2021 на картку було зараховано грошові кошти в сумі 4500 грн. Згідно з платіжним дорученням 51383454 від 16.07.2021, випискою по рахунку [NUMBER] за 16.07.2021 [PERSON] отримав кредит в сумі 4500,00 грн за договором 3711931на карту № [NUMBER]. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27.10.2021, укладеному між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», останнє набуло право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 3711931від 11.07.2021, боржником за яким є [PERSON] , на суму 19503 грн, з яких: тіло кредиту - 4500 грн, відсотки - 14688 грн, комісія - 315 грн. Згідно з розрахунком ТОВ «Мілоан» (відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3711931) заборгованість [PERSON] станом на 14.10.2021 становить 19503 грн, яка складається з: 4500 грн - тіло кредиту, 14688 грн - проценти, 315 грн - комісія. 5. Норми права, які застосував суд Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно зі статтею 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Особливості укладення договору споживчого кредитування визначені Законом України «Про споживче кредитування». Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. У пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц висловив правову позицію про те, що умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Висновки суду Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором та не повернула суму позики та проценти в розмірі, передбаченому умовами договору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 19188,00 грн підлягають задоволенню, в тому числі: 4500 грн - тіло кредиту, 14688,00 грн - проценти за період з 16.07.2021 по 14.10.2021. З огляду на те, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту, за які позивачем встановлена комісія, суд вважає, що умови кредитного договору щодо сплати комісії є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", а тому у стягненні з відповідача комісії в сумі 315,00 грн за надання кредиту слід відмовити. 7. Розподіл судових витрат Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За платіжною інструкцією № 14226 від 04.07.2025 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. В зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2381,22 грн (2422,40 грн х 98,3%). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 правову допомогу позивачу у справі надавало адвокатське об'єднання «Апологет». Згідно з актом № 452 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 06.07.2025 сума наданих послуг відповідно до договору складає 8000 (вісім тисяч) грн. Згідно з детальним описом наданих послуг до акту №452 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року від 06.07.2025 на виконання договору про надання правової (правничої) допомоги АО «Апологет» у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3711931 надало послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 год 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год, погодження правової позиції - 0 год 30 хв, складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта 3 год 30 хв, подання заяви до суду від імені клієнта -1 шт. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 визначено, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", «Баришевський проти України», «Двойних проти України», «Меріт проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що зазначений представником позивача - адвокатом Усенко М. І. розмір витрат на правову допомогу 8000 грн не є обґрунтованим, розумним, необхідним та співмірним із складністю справи, з огляду на те, що усна консультація щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції складання та подання позовної заяви охоплюється послугою складення позовної заяви. За таких обставин, суд вважає необхідним зменшити витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача такі витрати в сумі 6000 грн, що буде розумним, справедливим та співмірним із складністю справи. Враховуючи часткове задоволення позову з відповідачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 5898,00 грн (6000 грн х 98,3%). На підставі викладеного,

Outcome: partial