Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.07.2021 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» правонаступником якого є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та [PERSON] укладено договір позики № 75694298, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики № 75694298 від 19.07.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. 21.12.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2112 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача за договором позики № 75694298 від 19.07.2021. 31.03.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 310323-ФМ за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача за договором позики № 75694298 від 19.07.2021. За реєстром заборгованості, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50820 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35820 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення сум наданої позики та відсотків за користування нею та станом на день звернення із позовом до суду заборгованість за договором не погасила, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 75694298 від 19.07.2021 в сумі 50820 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Представник позивача Гедзь О.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Крім того надала суду відповідь на відзив, в якій вказала, що проценти за договором позики № 75694298 нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, пункт 4 цього договору позики. Згідно п. 5.2. договору позики, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Посилання представника відповідача згідно відзиву вважає безпідставними, оскільки договір позики укладений з відповідачем в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», який передбачає ознайомлення позичальника з правилами надання грошових коштів у позику в електронному вигляді шляхом розміщення відповідних правил на сайті позикодавця та інформаційно-телекомунікаційній системі під час погодження з офертою. Також у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61- 2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справах № 761/1543/20, № 639/86/17, № 554/8549/15-ц. Доказів про визнання договору факторингу - не дійсним та/або виконання відповідачем своїх обов`язків перед первісним/попереднім кредитором ним не надано та матеріали справи не містять. Також відповідач був повідомлений про відступлення права грошової вимоги шляхом звернення з даним позовом до суду, так як в матеріалах справи наявні докази переходу права грошової вимоги від позикодавця до позивача. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через свого представника. Представник відповідача - адвокат Гнатюк Т.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним, надала суду відзив на позов в якому вказала, що відповідач позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Вказала, що 19.07.2021 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» правонаступником якого є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та [PERSON] укладено договір позики № 75694298, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Відповідно до умов договору позики №75694298, строк договору становить 30 днів, дата надання позики - 19 липня 2021 року, 18 серпня 2021 року - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 18 серпня 2021 року. Вважає, що позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] підписуючи договір позики була ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила), на які посилається позивач, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем коштів у позику взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Тому, вважає, що позивачем не доведено обставин, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту, про яку вказує позивач в позові. Крім того, позивачем не надано доказів звернення відповідача [PERSON] до первісного кредитора за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом. Крім того вказала, що ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», ні «ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не направляли відповідачу [PERSON] жодного повідомлення про зміну кредитора, відповідно остання не повідомлялась про те, що у неї існують зобов`язання по поверненню кредиту зовсім перед іншою фінансовою установою, в наслідок чого з`явилось цивільне провадження, яке потягло додатковий фінансовий тягар у виді витрат на судовий збір, та витрат на правничу допомогу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 19.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» правонаступником якого є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та [PERSON] укладено договір позики № 75694298, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн, строк позики - 30 днів (з 19.07.2021 по 18.08.2021) зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник/відповідач: [PERSON] , з якою укладено договір № 75694298 від 19.07.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: wRfwG7w0RV. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 19.07.2021 18:35:10. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] Згідно листа № 11/03/25-81 від 11.03.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № 5b35f674-73eb-460a-ada8-3a12185c913b (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики № 75694298. Згідно довідки № КД-000018202/ТНПП від 13.03.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 19.07.2021, сума 15000 грн. отримувач [PERSON] , номер платежу 5b35f674-73eb-460a-ada8-3a12185c913b. 21.12.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2112 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача [PERSON] за договором позики № 75694298 від 19.07.2021 в загальній сумі 50820 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35820 грн - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 та копією Реєстру прав вимог № 4, що є Додатком № 1 до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021. 31.03.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 310323-ФМ за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача [PERSON] за договором позики № 75694298 від 19.07.2021 в загальній сумі 50820 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35820 грн - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 та копією Реєстру боржників, що є Додатком № 1 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором позики № 75694298 від 19.07.2021 становить 50820 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35820 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1ст.638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договори є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Доводи представника відповідача про недоведеність факту відступлення права грошової вимоги за укладеним договором позики № 75694298 від 19.07.2021 до позивача є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено, що обидва договори факторингу та реєстр прав вимог № 4, реєстр боржників містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, є належними та допустимими доказами. При таких обставинах, враховуючи, що відповідачем [PERSON] не було виконане грошове зобов`язання щодо повернення суми позики за договором № 75694298 від 19.07.2021 вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15000 грн., за якими позивач набув право вимоги, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно умов договору позики № 75694298 від 19.07.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики - 19 липня 2021 року по 18 серпня 2021 року - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування за вказаним договором сплив 18 серпня 2021 року. Відповідно до пункту 5.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно наданих позивачем Правил надання грошових коштів у позику, розділ 7 Правил містить певні умови продовження строку користування позикою. Втім, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що саме надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору відповідачу [PERSON] , яка ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 . Крім того, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором позики, чи законом. Тому, суд приходить до висновку, що у позикодавця виникло право нарахування відсотків за договором позики тільки у межах строку його дії - до 18 серпня 2021 року. Аналогічні правові висновки викладені у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за період з 19 липня 2021 року по 18 серпня 2021 року (30 днів) в сумі 8955 грн. (15000 грн. х 1,99% / 100% = 298,5 грн х 30 днів). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1141,92 гривень (2422,40 грн. - сплачений судовий збір * 47,14 % - процентне співвідношення задоволених вимог (23955 грн. - задоволені вимоги) / ( 50820 грн. - заявлені позовні вимоги ) *100%). Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як слідує з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024, укладений між позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О. Сторони в п.п. 4.1. Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Адвоката винагороду, зокрема у розмірі 3500 грн. за Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви (500 грн.) та підготовку/складання позовної заяви до Боржника за договором позики у малозначній справі (3000 грн.), що разом складає 3500 грн. Відповідно до витягу з акту №10-П від 20.03.2025 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024, вбачається, що адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та складання позовної зави до відповідача - вартість зазначених послуг складає 3500 грн., яка була сплачена ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в повному обсязі та підтверджується платіжним документом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України) витрати на правову допомогу в сумі 1649,90 грн. (3500 грн. - понесені витрати на правову допомогу * 47,14 % - процентне співвідношення задоволених вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial