Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Євро-Клінт» про визнання майнового права. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між нею та відповідачем ТОВ «Глобал Строй-3» було укладено Договір №КМБ/03/158 від 08.12.2015 року купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: [ADDRESS] , кількість кімнат 2, загальна площа 68,25 кв.м., поверх 8. Об`єкт капітального будівництва розташований на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. 29.12.2015 року їй було видано Довідку про фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору №КМБ/03/158 купівлі продажу майнових прав від 08.12.2015 року, а саме підтвердження сплати майнових прав квартири [ADDRESS] , загальною площею 68,25кв.м. Загальна вартість майнових прав складає 866 775,00 грн. Як зазначає позивач, нею в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав та сплачено повну вартість майнових прав про що свідчить Довідка фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору та платіжні документи. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином. Також, згідно Рішення Київської міської ради ІІ сесія ІХ скликання від 16.12.2021 року №4165/4206 земельну ділянку під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038 поділено на 8000000000:62:096:0031, на якій розташовані об`єкти незавершеного будівництва та 8000000000:62:096:0032, на який розташовано недобудова школи. Рішенням Київської міської ради ІІ сесія ІХ скликання від 12.01.2023 року №08/231-37/ПР затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Глобал Строй-3» та обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «ПЕРСПЕКТИВА» земельної ділянки в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на [ADDRESS] (зміна цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:62:096:0031) (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код виду цільового призначення - 02.10, справа № 584539672). Також змінено цільове призначення земельної ділянки площею 1,5087 га (кадастровий номер 8000000000:62:096:0031, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 грудня 2022 року № НВ-0001530892022) та дозволено її використання для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу (код виду цільового призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури). Вказаним рішенням передано відповідачу та обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «ПЕРСПЕКТИВА», за умови виконання пункту 4 цього рішення, в оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,5087 га (кадастровий номер 8000000000:62:096:0031) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу (код виду цільового призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) на [ADDRESS] із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно (заява ДЦ від 14 грудня 2022 року № 72361-007185280-031- 03). Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, будівництво не відбувається тривалий час, при цьому, в той час як вона сплатила повну вартість за договором, позивач вважає, що вказані обставини ставлять під сумнів можливість виконання підрядником своїх зобов`язань за договором, в зв`язку з чим є необхідність у визнанні майнових прав за нею на об`єкт незавершеного будівництва. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд визнати за нею майнове право на вищевказану квартиру. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 20.01.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено її підготовчий розгляд. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.04.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача Чвир О.М., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями. Відзиву на позов відповідачем та третьою особою не надано. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 08.12.2015 року між позивачем [PERSON] , ТОВ «Глобал Строй-3» та ТОВ «Київмонтажбуд» було укладено Договір № КМБ/03/158 купівлі продажу майнових прав. Відповідно до вказаного договору, позивач як покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: [ADDRESS] , кількість кімнат - 2, загальна площа 68,25 кв.м., поверх 8. Об`єкт капітального будівництва розташований на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Загальна вартість майнових прав складає 866 775,00 грн. Зазначену суму позивачем було сплачено 11.12.2015 року та 29.12.2015 року відповідно до платіжних доручень № 1 та квитанцій до них. 29.12.2015 року ТОВ «Київмонтажбуд» видано Довідку про фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору № КМБ/03/158 купівлі продажу майнових прав від 08.12.2015 року, а саме підтвердження сплати майнових прав квартири [ADDRESS] , загальною площею 68,25 кв.м. Згідно п.3.1. Договору № КМБ/02/127 від 20.02.2015 року купівлі продажу майнових прав визначено, що майнові права на об`єкт нерухомості за цим договором закріпляються за покупцем у момент видачі довідки про здійснення 100 % оплати майнових прав, зазначеної у п.4.2 даного договору. Довідка підписується продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення покупцем 100 % оплати вартості майнових прав, визначеної у п.4.2 даного договору. Згідно п.п.4.2, 4.3, загальна вартість майнових прав складає 866 775,00 грн. зі сплатою трьома платежами по 29.12.2015 року включно. Зазначену суму позивачем було сплачено 11.12.2015 року та 29.12.2015 року відповідно до платіжних доручень № 1 та квитанцій до них Даним договором також встановлено, що запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3 квартал 2016 року. Пунктом 5.2.1 цього договору визначено, що продавець закріплює за покупцем майнові права на об`єкт нерухомості в момент підписання договору сторонами на строк дії цього договору. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25.07.2017 року за кодом ЄДРПОУ: 38735603 мала місце державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, а саме зміна повного найменування ТОВ "Киїмонтажбуд" на ТОВ "Євро-Клінт" ЄДРПОУ 3873560. На підставі рішення Київської міської ради від 16.12.2021 року № 4265/4206 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:62:096:0038) комунальної власності територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, ділянка № 28 у 26-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі м.Києва» та рішення від 18.05.2023 року № 6410/6451 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Строй-3» та Обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «Перспектива» земельної ділянки в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на [ADDRESS] » відбулась зміна кадастрового номер у земельної ділянки, на якій розташовано вказаний будинок з 8000000000:62:096:0038 на 8000000000:62:096:0031. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладених між сторонами договорів, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на квартиру, оскільки він в повному обсязі виконав умови договору в будівництві. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 11 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов`язків, укладення з позивачем Договору купівлі-продажу майнових прав є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки квартира є оплаченою позивачем об`єктом, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації - позивачу належить не право власності на квартиру, а майнове право на неї. Як зазначає позивач, вона вчасно здійснила повну оплату, визначену умовами договору, однак до теперішнього часу її майнові права відповідач не оформив належним чином. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання відповідачем своїх вищевказаних договірних зобов`язань та які повністю або частково спростовували позовні вимоги, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доводів та надано належних доказів в обґрунтування її вимог, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем майнових прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням вищенаведеного, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved