Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану видати нове свідоцтво про народження. Обґрунтовуючи позов зазначив, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] . На момент народження дитини він перебував у фактичних стосунках із матір`ю дитини [PERSON] ( [PERSON] ), однак шлюб між ними зареєстровано не було. З моменту народження дитини він фактично брав участь у її вихованні та утриманні, визнає себе її батьком і маю щире бажання узаконити цей факт юридично. Відповідач мати дитини, станом на сьогоднішню дату перебуває ним у зареєстрованому шлюбі. Позивач у судове засіданні не з`явився, у поданій до суду заяві просив провести розгляд справи без його участі та зазначив, що позов підтримую в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову суд виходить з наступного. Суд установив, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.01.2014. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст. 135 СК України № 00053545279 від 11.09.2025, відомості про батька дитини - [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. З наданих письмових пояснень [PERSON] , долучених до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , однак реєстрація дитини відбулася без участі батька з особистих причин. Під час укладення шлюбу 11.04.2017 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.2017. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у справі № 752/13549/22, від 13.09.2023 у справі № 552/4291/22. Згідно з положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Верховний Суд у постановах від 11.07.2023 у справі № 449/433/22, від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18, від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Визнання [PERSON] батьківства неповнолітньої дитини [PERSON] відповідає її інтересам, дані про батька якої наразі зазначені зі слів матері. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено. Оцінюючи надані сторонами докази, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved