Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що 01.06.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . Оскільки сімейне життя не склалося, 14.11.2016 року шлюб між ними було розірвано, діти залишилися проживати із матір`ю, а батько переїхав на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та створив нову сім`ю. 03.07.2020 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого вона переїхала разом із дітьми у квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вони разом виховували дітей. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті діти залишились проживати з бабусею в квартирі [PERSON] , який служить в Збройних силах України. Оскільки батько не забрав [PERSON] та [PERSON] проживати до себе, вони тимчасово були влаштовані в сім`ю бабусі [PERSON] . [PERSON] оформив пенсію у зв`язку з втратою годувальника та використовував кошти на свої потреби. За весь час [PERSON] перераховував гроші на картку синам лише два рази у сумі 7236 грн. Про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] службі у справах дітей стало відомо 31.01.2025 року з повідомлення бабусі неповнолітніх дітей, яка інформувала, що батько її онуків [PERSON] та [PERSON] , з моменту припинення подружніх відносин у 2016 році з їх матір`ю [PERSON] , перестав піклуватися про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не допомагає матеріально, уникає спілкування з дітьми. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей встановлено, що потреби дітей забезпечує бабуся [PERSON] та вітчим [PERSON] . Санітарно-гігієнічний стан житла відповідає нормі, діти забезпечені усім необхідним відповідно до вікових потреб. 11.09.2024 року [PERSON] дав згоду на усиновлення своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , про що написав відповідну заяву, однак на сьогоднішній день справа не вирішена, тому що [PERSON] не має можливості залишити службу. Зазначає, що 19.02.2025 року [PERSON] був надісланий лист з проханням з`явитись у службу для з`ясування питання участі у вихованні та матеріальному утриманні неповнолітніх дітей, однак це запрошення було проігноровано, на телефонні дзвінки відповідач більше не відповідав, під час візитів до нього за місцем проживання дверей не відчиняв. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] звернулись у службу у справах дітей із письмовим прохання щодо позбавлення батьківських прав батька, оскільки він не бере ніякої участі у їхньому житті, не приходить, не телефонує, не допомагає матеріально та не вітає зі святами. На підставі наведеного, просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; передати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органу опіки піклування Луцької міської ради для подальшого їх влаштування до сімейних форм виховання; стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з усіх видів його заробітку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк»; стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [INFO] , з усіх видів його заробітку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк». Ухвалою суду від 06 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Не заперечує щодо зменшення розміру аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо задоволення позову, однак просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей, оскільки має ще на утриманні двох неповнолітніх дітей. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19-20). З матеріалів справи вбачається, що матір неповнолітніх дітей [PERSON] померла [INFO] (а.с.18). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні неповнолітніх синів. Із матеріалів справи вбачається, що 31.01.2025 року у службу у справах дітей із письмовими заявами звернулись [PERSON] (бабуся) та неповнолітні - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.13-15). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 11.09.2024 року, зареєстрованої за № 2388, останній надав згоду на усиновлення неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , чоловіком його колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] (а.с.16). Судом встановлено, що 13.02.2025 року [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для вирішення питання щодо можливості виконання батьком дитини батьківських обов`язків терміном на три місяці (а.с.7). Згідно актів обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] від 04.02.2025 року та 14.02.2025 року, за адресою: [ADDRESS] встановлено, що умови проживання дітей задовільні, у квартирі наявні необхідні меблі, побутова техніка, санітарно-гігієнічний стан помешкання в нормі діти забезпечені сезонним одягом, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Потреби дітей забезпечує бабуся [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с.11-12). Згідно інформації КП ЗСО «Луцького ліцею № 24 Луцької міської ради» від 07.04.2025 року № 61/7.14, про участь батька у вихованні та утриманні дитини [PERSON] , [INFO] встановлено, що після смерті матері вихованням [PERSON] займається бабуся, вона спілкується з класним керівником, відвідує батьківські збори, надає кошти на потреби учня в навчальному закладі. Також, з слів [PERSON] , їм допомагає вітчим. Батько, [PERSON] , жодного разу не приходив до школи, не телефонував і не спілкувався з класним керівником та учителями, кошти для задоволення матеріальних потреб учня у навчальному закладі не передавав (а.с.10). Відповідно до наказу № 18 та наказу № 19 від 14.02.2025 року, неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік у службі у справах дітей як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, де батько неналежно виконує батьківські обов`язки (а.с.8-9). Із висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 85 від 07.04.2025 року, вбачається, що [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню та матеріальному утриманню неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що 01.06.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . Оскільки сімейне життя не склалося, 14.11.2016 року шлюб між ними було розірвано, діти залишилися проживати із матір`ю, а батько переїхав на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та створив нову сім`ю. 03.07.2020 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого вона переїхала разом із дітьми у квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вони разом виховували дітей. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті діти залишились проживати з бабусею в квартирі [PERSON] , який служить в Збройних силах України. Оскільки батько не забрав [PERSON] та [PERSON] проживати до себе, вони тимчасово були влаштовані в сім`ю бабусі [PERSON] . [PERSON] оформив пенсію у зв`язку з втратою годувальника та використовував кошти на свої потреби. За весь час [PERSON] перераховував гроші на картку синам лише два рази у сумі 7236 грн. Про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] службі у справах дітей стало відомо 31.01.2025 року з повідомлення бабусі неповнолітніх дітей, яка інформувала, що батько її онуків [PERSON] та [PERSON] з моменту припинення подружніх відносин у 2016 році з їх матір`ю [PERSON] перестав піклуватися про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не допомагає матеріально, уникає спілкування з дітьми. На підставі наведеного вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 (v0020700-08) від 19.12.2008 року) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Виходячи з вищенаведеного, та з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З ч. 3 ст. 180 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини. Суд не бере до уваги доводи відповідача про необхідність зменшення розміру аліментів, які позивач просить стягувати в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) на двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з тим, що на утриманні відповідача перебувають ще двоє малолітніх дітей, з огляду на наступне. Відповідно до статей 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я сторін, наявність інших дітей, однак ці обставини не можуть бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів нижче рівня, який забезпечує належне утримання дітей, на користь яких стягуються аліменти. Розмір аліментів у частці 1/6 доходу на двох дітей уже є мінімально допустимим і соціально виправданим рівнем, який відповідає принципу пропорційності та враховує одночасно інтереси дітей і платника аліментів. Подальше зменшення цієї частки призвело б до порушення права неповнолітніх дітей на достатній рівень життя, гарантованого статтею 27 Конвенції про права дитини та статтею 51 Конституції України. Наявність у відповідача інших дітей не звільняє його від обов`язку належним чином утримувати всіх своїх дітей, незалежно від кількості. Водночас суд зауважує, що відповідач не надав належних доказів того, що його матеріальне становище є настільки скрутним, що унеможливлює сплату аліментів у запропонованому позивачем розмірі. Таким чином, вимога відповідача про зменшення розміру аліментів є необґрунтованою, оскільки заявлений позивачем розмір - 1/6 частини доходу на двох дітей - уже відповідає мінімальній частці, що забезпечує баланс інтересів усіх сторін. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18.04.2025 року та до досягнення дитиною повноліття, та аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на для дитини відповідного віку,та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18.04.2025 року та до досягнення дитиною повноліття, наособистий рахунок дітей в АТ «Ощадбанк».

Outcome: approved