Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Договором позики №75363392 від 15 серпня 2021 року в розмірі 27 813 грн 71 коп., з яких: 14 611 грн 98 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 201 грн 73 коп. сума заборгованості за відсотками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики (Ануїтет) №75363392, за яким останній отримав позику у розмірі 15 000 грн 00 коп. на строк 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день. Договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису 8jDdRwX6US, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання, зокрема, передало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15 000 грн 00 коп. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і враховуючи умови Договору позики №75363392 від 15 серпня 2021 року, з урахуванням оплат, заборгованість останнього складає 27 813 грн 71 коп., зокрема: 14 611 грн 98 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 201 грн 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №2112, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №75363392 від 15 серпня 2021 року. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №75363392 від 15 серпня 2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31 березня 2023 року до Договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 813 грн 71 коп., з яких: 14 611 грн 98 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 201 грн 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. 03 вересня 2025 року від позивача надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у відсутність представника позивача, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 21 липня 2025 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13 серпня 2013 року. 15 вересня 2025 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 03 жовтня 2025 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Згідно частини 4 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Одночасно з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2025 року задоволено. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 15 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики (Ануїтет) №75363392. Відповідно до п. 1-2 вказаного Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно Графіка платежів, або достроково. Сума позики - 15 000 грн 00 коп., строк позики (строк Договору) - 64 дні, процентна ставка (базова)/день - 1,6 %, дата надання позики - 15 серпня 2021 року, дата повернення позики - 17 жовтня 2021 року. В п. 20 Договору позики (Ануїтет) №75363392 від 15 серпня 2021 року вказані реквізити та підписи сторін, зокрема, ПІБ: [PERSON] , [INFO] ; ІПН: [NUMBER] ; паспорт: серії [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; тел.: [NUMBER] ; e-mail: [INFO] ; рахунок: [NUMBER] ; електронний підпис одноразовим ідентифікатором: 8jDdRwX6US. Відповідно до копії Довідки про ідентифікацію, за підписом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №75363392 від 15 серпня 2021 року, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора) здійснено: одноразовий ідентифікатор 8jDdRwX6US; час відправки ідентифікатора позичальнику: 15 серпня 2021 року 09:30:06; електронна пошта, на яку відправлено ідентифікатор: [INFO]. Згідно копії платіжної інструкції № ас46dа61-9632-40dd-9ее6-с6939d75f2ее від 15 серпня 2021 року на картку [PERSON] № [NUMBER] 15 серпня 2021 року було переведено 15 000 грн 00 коп. Згідно Довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000019980/ТНПП від 10 квітня 2025 року на картку [PERSON] № [NUMBER] 15 серпня 2021 року було переведено 15 000 грн 00 коп. Згідно відповіді, наданої АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250903/75288-БТ від 09 вересня 2025 року на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2025 року про витребування доказів, на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 15 серпня 2021 року по 18 серпня 2021 року, яка приєднана до вказаної відповіді, 15 серпня 2021 року на картку зарахована сума - 15 000 грн 00 коп. Як слідує з розрахунку заборгованості за Договором №75363392 від 15 серпня 2021 року, складеному ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 15 серпня 2021 року по 22 грудня 2021 року, станом на 22 грудня 2021 року заборгованість відповідача склала 27 813 грн 71 коп., з яких: 14 611 грн 98 коп. - сума заборгованості за тілом; 13 201 грн 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. 21 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», як фактором, був укладений Договір факторингу №2112, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підписаний та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги №4 від 21 грудня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача по Договору №75363392 від 15 серпня 2021 року в розмірі 27 813 грн 71 коп., з яких: 14 611 грн 98 коп. - сума заборгованості за тілом; 13 201 грн 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. 31 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», як клієнтом, та позивачем, як фактором, був укладений Договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем підписаний та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року. Відповідно до Реєстру боржників від 31 березня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по Договору №75363392 від 15 серпня 2021 року в розмірі 27 813 грн 71 коп., з яких: 14 611 грн 98 коп. - сума заборгованості за тілом; 13 201 грн 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. Як слідує з розрахунку заборгованості за Договором позики №75363392 від 15 серпня 2021 року, складеному позивачем за період з 20 грудня 2021 року по 13 червня 2025 року, станом на 13 червня 2025 року заборгованість відповідача склала 27 813 грн 71 коп., з яких: 14 611 грн 98 коп. - сума заборгованості за тілом позики; 13 201 грн 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 15 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики (Ануїтет) №75363392. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови позики, зокрема, розмір позики, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 27 813 грн 71 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 14 611 грн 98 коп.; заборгованість за відсотками - 13 201 грн 73 коп. ТОВ «Фінпром Маркет» уклавши 31 березня 2023 року з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Договір факторингу №310323-ФМ набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору позики (Ануїтет) №75363392 від 15 серпня 2021 року, при цьому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклавши 21 грудня 2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір факторингу №2112 попередньо набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору позики (Ануїтет) №75363392 від 15 серпня 2021 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по вказаному Договору в розмірі 27 813 грн 71 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 14 611 грн 98 коп.; заборгованість за відсотками - 13 201 грн 73 коп. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову понвістю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3 500 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано Договір №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги як Додаток №1 до Договору №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги як Додаток №2 до Договору №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, Витяг з Акту №10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01 листопада 2024 року, складений 20 березня 2025 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги, та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №579933657.1 від 20 березня 2025 року. Оскільки понесення позивачем зазначених витрат підтверджено належними доказами вони підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у розмірі 3 500 грн 00 коп.

Outcome: approved