Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Установлено, що позивач, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське», є юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, що підтверджується даними з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно пункту 2.1 розділу 2 Статуту ОСББ «Брест-Литовське» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №395872016 від 20.09.2024 відповідачка є власницею квартири загальною площею 65,7 кв.м, розміщеної за адресою: [ADDRESS] . Відповідно дост.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Брест-Литовське» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Тобто, відповідачка є співвласницею багатоквартирного будинку в розумінні ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та зобов`язана виконувати рішення загальних зборів ОСББ «Брест-Литовське». Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власники квартир і нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками його спільного майна, зобов`язані брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Згідно зі ст. 4, 10, 12 Закону України «Про ОСББ» управління будинком здійснює об`єднання через свої органи, а рішення загальних зборів щодо розміру та порядку сплати внесків є обов`язковими для всіх співвласників. Частиною 6 ст. 13 цього Закону передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески ОСББ має право звернутися до суду. Частка кожного співвласника визначається пропорційно площі належних йому приміщень (ст. 20 Закону), а внески та платежі затверджуються рішенням загальних зборів та статутом об`єднання (ст. 22, 23 Закону). Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Також, у постанові від 06.07.2018 №910/582/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до ч.9 ст. 10 Закону Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ч. 2. ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 910/6471/18, провадження № 12-111гс19, постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16. Згідно з п. 2.4. Статуту ОСББ «Брест-Литовське» об`єднання має право відповідно до законодавства та цього статуту: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та цим статутом внески і платежі. Відповідно до п. п. 5.2.2, 5.2.8. Статуту ОСББ «Брест-Литовське» співвласники зобов`язані виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Рішенням проведених 01 грудня 2018 року загальних зборів ОСББ «Брест-Литовське», оформленим протоколом від 16 грудня 2018 року, з 01 січня 2019 року затверджено, що розмір внесків на водопостачання з 01 січня 2019 року залишаються нарівні 10,564 грн/куб. м (п.п. 6.7 протоколу); затверджено внески на водовідведення з 01 січня 2019 року у розмірі тарифу на водовідведення, встановленого ПАТ «АК «Київводоканал»; даний тариф станом на 01 грудня 2018 року складає 9,504 грн/куб. м У разі зміни тарифу на водовідведення для ПАТ «АК «Київводоканал», Правління Об`єднання має з дати зміни цього тарифу привести у відповідність розмір внесків на водовідведення для співвласників Об`єднання; такий перегляд розмірів внесків не потребує його затвердження Загальними зборами (п.п. 6.8 протоколу); затверджено з 01 січня 2019 року порядок розрахунку вартості опалення (централізованого постачання теплової енергії), що міститься у даному підпункті (п.п. 6.9 протоколу). Рішенням загальних зборів ОСББ «Брест-Литовське» від 12 січня 2020 року, оформленим протоколом 27 січня 2020 року, затверджений з 01 січня 2020 року щомісячний розмір обов`язкових внесків співвласників на відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком для житлових приміщень у розмірі 8,7411 грн/кв. м загальної площі. Рішенням Загальних зборів ОСББ «Брест-Литовське» від 10 квітня 2021 р. оформленим протоколом від 25 квітня 2021 р. затверджені щомісячні обов`язкові внески на вивіз сміття (поводження з побутовими відходами) для житлових приміщень з 01.05.2021 року у розмірі 0,70 грн за 1 м2 загальної площі, які розраховані за формулою: 129,60 грн/м3 (тариф компанії, що здійснює вивезення сміття) * 240 м3 (середня обсяг сміття на місяць) / 44 590,2 м2 (загальна площа квартир). В разі зміни тарифів компанії, що здійснює вивезення сміття, доручити Правлінню Об`єднання самостійно коригувати розміри внесків на вивіз сміття (поводження з побутовими відходами) згідно з наведеною формулою. Рішенням Загальних зборів ОСББ «Брест-Литовське» від 11 листопада 2023 р. оформленим протоколом від 25 квітня 2021 р. ухвалено затвердити з 01 січня 2024 р. щомісячний розмір обов`язкових внесків співвласників на відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком (а саме: витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку) для житлових приміщень у розмірі 10,8654 грн/м2 загальної площі квартири. (п. 8.1); Затвердити внесок на покриття витрат на оплату електричної енергії стосовно спільного майна багатоквартирного будинку (внесок на оплату електричної енергії для спільного майна), який є змінним і розраховується щомісячно згідно описаного у рішенні порядку (п. 8.3); затвердити розмір внесків на водопостачання у розмірі 10,35 грн/м3. (п. 8.4); затвердити внесок на водовідведення у розмірі тарифу на водовідведення по якому Об`єднання розраховується за послуги водовідведення ПАТ «АК «Київводоканал». (п. 8.5). Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до ч.9 ст. 10 Закону Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ч. 2. ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 910/6471/18, провадження № 12-111гс19, постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16. Отже, протягом періоду, заявленого позивачем у позовній заяві до стягнення, для співвласників ОСББ «Брест-Литовське» діяли: обов`язкові внески на управління будинком - 8,74 грн/м2 (01.01.2020 р.) та 10,87 грн/м2 (з 01.01.2024 р.); тарифи на електроенергію - 1,68 грн/кВт·год (КМУ № №659 від 29.06.2021р) 2,64 грн/кВт·год (КМУ №544 від 30.05.2023) та 4,32 грн/кВт·год (КМУ №632 від 31.05.2023); внески за вивіз сміття (згідно тарифів перевізника); внески на опалення та електроенергію для спільного майна (за правилами зборів 2017-2023 рр.); цільові внески: 1000 грн. - «додаткова свердловина», 2500 грн- «резервне живлення». Як убачається із відомості про нарахування та оплати по особовому рахунку № [NUMBER] та щомісячних рахунків, що містять деталізовані розрахунки за кожен місяць, за період 01.11.2021 - 31.08.2024 на ім`я [PERSON] на момент подання позову обліковувалась заборгованість у розмірі 40 871,69 грн. Відповідно щомісячних рахунків, що містять деталізовані розрахунки за кожен місяць за період з 01.09.2024 по 31.08.2025, наданих позивачем разом із заявою про зменшення позовних вимог. за цей період їй було нараховано внесків на загальну суму у розмірі 17 670,07 грн. Аналізуючи відомості про нарахування та оплати по особовому рахунку № [NUMBER] та щомісячні рахунків, що містять деталізовані розрахунки за кожен місяць, за період 01.11.2021 - 31.08.2025, надані разом із позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог, судом встановлено, що вони проведені на основі затверджених внесків та тарифів, що діяли на кожні окремі періоди, з урахуванням загальної площі квартири зазначеної в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є арифметично вірним та не викликають сумнівів у їх належності. Зі змісту наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій слідує, що після відкриття провадження відповідачкою здійснені наступні оплати на користь ОСББ «Брест-Литовське»: 10.06.2025 - 5 700,00 грн (платіжна інструкція @2PL037932); 24.06.2025 - 8 080,00 грн (платіжна інструкція @2PL139677); 20.07.2025 - 5 450,00 грн (платіжна інструкція @2PL642239); 26.07.2025 - 37 447,13 грн (платіжна інструкція @2PL113302); 20.08.2025 - 929,36 грн (платіжна інструкція @2PL581928); 15.09.2025 - 935,27 грн (платіжна інструкція @2PL366936). Загалом після відкриття провадження відповідачкою сплачено 58 541,76 грн. Отже, загальний розмір її зобов`язань за період 01.11.2021 - 31.08.2025 становив 58 541,76 грн (40 871,69 грн + 17 670,07 грн) і був повністю сплачений, що визнають та підтверджують сторони. Отже, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] по оплаті внесків, визначена позивачем у розмірі 40 871,69 грн, була повністю сплачена, у зв`язку з чим позивач заявив про часткову відмову від позову в цій частині та просив розглядати позов у частині вимог про стягнення з відповідачки інфляційних втрат у розмірі 4352,30 грн, 3% річних у сумі 1 486,27 грн. Як слідує із письмових заяв та клопотань сторін, позивач наполягає на задоволенні позову в зменшеній частині, тоді як відповідачка заперечує проти його задоволення, посилаючись на повну сплату боргу та відсутність предмета спору. Відповідно до ст.12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надаючи оцінку наведеним доводам та доказам, суд виходить із того, що факт повної сплати відповідачкою основної заборгованості підтверджений матеріалами справи й не заперечується сторонами, сплата заборгованості була після пред`явлення позову. У зв`язку з цим вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат і 3% річних підлягають розгляду по суті, а спір у частині основної заборгованості є відсутнім. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] як власниця квартири загальною площею 65,7 кв.м, розміщеної за адресою: [ADDRESS] та співвласниця ОСББ «Брест-литовське», відповідно до вищевказаних норм діючого законодавства та Статуту ОСББ, зобов`язана виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань щодо сплати на користь ОСББ внесків, станом на 31.08.2024 утворилась заборгованість зі сплати таких внесків на загальну суму 40 871,69 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами, а саме копією Статуту ОСББ «Брест-Литовське», інформаційною довідкою з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копіями протокольних рішень загальних зборів ОСББ «Брест -Литовське», щомісячними рахунками на оплату внесків та розрахунком заборгованості на квартиру відповідачки, який складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум, суми заборгованості наростаючим підсумком, він узгоджується із рішеннями загальних зборів ОСББ в частині розміру внесків. Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних права та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 509 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що відповідачка у встановлений строк свого обов`язку з своєчасної оплати обов`язкових щомісячних внесків не виконала, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідачки є порушенням зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України), і вона вважається такою, що допустила прострочення (стаття 612 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрати та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 922/4544/16, від 26.04.2018 у справі № 910/11857/17, від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17, від 06.11.2018 у справі № 910/9947/15, від 29.01.2019 у справі № 910/11249/17, від 19.02.2019 у справі № 910/7086/17, від 10.09.2019 у справі № 920/792/18. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22. У частині 2 статті 625 Цивільного кодексу України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Згідно із розрахунком, наданим позивачем з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4352,30 грн - інфляційних втрати та 1 486,27 грн. - 3% річних. Суд перевіривши розрахунок позивача, вважає його арифметично вірним. При цьому суд зазначає, що позивачем, в цій частині, позовні вимоги за час розгляду справи в суді не збільшувалися, іншого розрахунку суду не надано. Відповідачка жодного обґрунтованого розрахунку чи належних доказів на спростування розрахунків позивача суду не надала. Посилання відповідачки на справедливість, складні життєві обставини, відсутність фактичного користування послугами чи неналежне повідомлення суд критично оцінює та відхиляє як безпідставні, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують установлених у справі фактів. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини З статті 509 цього Кодексу. Законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Подібний висновок сформований у Постанові ВС від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17). Як свідчить переписка, долучена до матеріалів справи (зокрема повідомлення від 12.06.2024 у месенджері), відповідачка не заперечувала наявності боргу, однак намагалася обґрунтувати невиконання зобов`язань посиланнями на воєнний стан і перебування за межами України, вважаючи це підставою для несплати внесків. У постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі № 913/869/14 вказано: "Разом із тим ст.617 Цивільного кодексу України встановлено загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок дії непереборної сили, у той час як норми ст.625 Цивільного кодексу України, яка визначає відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання незалежно від наявності чи відсутності вини боржника, є спеціальними, конкретизуючими і не передбачають жодних підстав звільнення від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України). Ураховуючи викладене, можна дійти висновку, що порушення відповідачем умов Договору щодо оплати товару є підставою для нарахування визначених ст.625 Цивільного кодексу України платежів, а наявність обставин непереборної сили за Договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами". Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі № 910/8741/22 звернув увагу на те, що форс-мажор не звільняє сторін від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Отже, нарахування у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, що передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, за своєю правовою природою не є правовою відповідальністю (штрафними санкціями), встановленою статтею 611 Цивільного кодексу України. Тому правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені статтею 617 Цивільного кодексу України , не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Таким чином, суд вважає, що доводи відповідачки зводяться виключно до суб`єктивних оцінок і не мають належного правового чи доказового підтвердження, у зв`язку з чим відхиляються як необґрунтовані. Інші доводи, на які посилався відповідачка залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог. На підставі належним чином оцінених доказів, встановивши наявність у відповідачки заборгованості за період з листопада 2021 по серпень 2024, сплату відповідачкою цієї заборгованості протягом червня - серпня 2025 року з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ОСББ «Брест-Литовське» 4 352,3 грн - інфляційні втрат; 1 486,27 грн. - 3% річних, а всього 5 838,57 грн. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій та другій статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 3 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, однак якщо відмова зумовлена тим, що вимоги були задоволені відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. З огляду на те, що [PERSON] погасила основну заборгованість після подання позову, позивач заявив про часткову відмову від позову саме з цієї підстави та подав заяву про зменшення позовних вимоги, які судом задоволені, тому витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь ОСББ «Брест-Литовське» у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved