Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

24 квітня 2025 року Позивач звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з даним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 16724-07/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 гривень, строком на 120 днів, з датою повернення кредиту 13.11.2024 року. Також, 26.07.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №27131-07/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень, строком на 120 днів, з датою погашення кредиту 23.11.2024 року. 30.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 16724-07/2024 та договором №27131-07/2024 перейшло до ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп». Однак відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитних договорах не виконує, внаслідок якого заборгованості за кредитним договором № 16724-07/2024 становить 37260,00 грн., яка складається з : 12000,00 грн заборгованості за кредитом, 19260,00 грн- заборгованості за нарахованими процентами; 6000,00 грн- сума заборгованості за пенею ( штрафами), а за кредитним договором №27131-07/2024 становить 3805,00 грн., яка складається з : 1000,00 грн заборгованості за кредитом, 1455,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами; 1350,00 грн- сума заборгованості за пенею ( штрафами). Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 16724-07/2024 в розмірі 37260,00 грн., та за кредитним договором №27131-07/2024 в розмірі 3805,00 грн та судові витрати в розмірі 9422,40 гривень. Рішенням Вищої Ради Правосуддя №1105/0/15-25 від 22.05.2025 територіальну підсудність справ Краснопільського районного суду Сумської області змінено та передано Зарічному районному суду м.Суми. Відповідно до рішення зборів суддів Зарічного районного суду м.Суми № 13 від 27.06.2025, справи, які перебували в провадженні суддів Краснопільського районного суду Сумської області згідно автоматизованого розподілу передано для розгляду раніше визначеному складу суду. 07 липня 2025 року справа надійшла до канцелярії Зарічного районного суду м. Суми. 09 липня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Басовій В.І. Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 15 липня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, в позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 16724-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачу кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 120 днів (а.с. 13 на звороті-18) Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора W3565 (а.с. 18) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 1,50% (пункт 1.4.1), графіком платежів за договором (а.с. 13 на звороті,19) та паспортом споживчого кредиту ( а.с.25 на звороті -27) Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек» від 28 лютого 2025 року відповідачу на його картковий рахунок було перераховано кошти у розмірі 12000 грн. 00 коп. (а.с. 13). Отже, ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором № 16724-07/2024 щодо надання кредиту. 26 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту №27131-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачу кредит у розмірі 1 000 грн. 00 коп. строком на 120 днів (а.с. 19 на звороті -24) Вказаний договір теж був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора W0427 (а.с. 24) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 1,50% (пункт 1.4.1) , графіком платежів за договором (а.с. 19, 25) та паспортом споживчого кредиту ( а.с.28-29). Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек» від 28 лютого 2025 року відповідачу на його картковий рахунок було перераховано кошти у розмірі 1000 грн. 00 коп. (а.с. 12 на звороті). Отже, ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №27131-07/2024 щодо надання кредиту. Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредитів відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16724-07/2024 у відповідача перед ТОВ «Стар Файненс Груп» станом на 30 жовтня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 37260,00 грн., з яких: 12000,00 грн заборгованості за кредитом, 19260,00 грн- заборгованості за нарахованими процентами; 6000,00 грн- сума заборгованості за пенею ( штрафами) (а.с. 34 на звороті-36). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №27131-07/2024 у відповідача перед ТОВ «Стар Файненс Груп» станом на 30 жовтня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 3805,00 грн., з яких : 1000,00 грн заборгованості за кредитом, 1455,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами; 1350,00 грн- сума заборгованості за пенею ( штрафами). Відповідачем розрахунки заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП"» як фактором було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП"» свої права вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками ( а.с.47 на звороті-56). Згідно з витягом з акту приймання-передачі прав № 1 до Договору Факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП"» перейшло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 16724-07/2024 від 16 липня 2024 року укладеним з [PERSON] , на загальну сума заборгованості в розмірі 37620,00 грн, та за Договором про надання фінансового кредиту №27131-07/2024 від 27 липня 2024 року укладеним з [PERSON] , на загальну сума заборгованості 3805,00 грн ( а.с.57-58) У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з положеннями ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1 ч. 1ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором, за таких підстав суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за Договором про надання фінансового кредиту № 16724-07/2024 від 16 липня 2024 року в розмірі 6000,00 грн, та за Договором про надання фінансового кредиту №27131-07/2024 від 27 липня 2024 року у розмірі 1350,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити що відповідно до п.18 Прикінцевих перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі просрочення позичальником грошового зобов`язання за договором, відповідно якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що таке прострочення неустойка (штраф, пеня) та інші платежі сплата за яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за (прострочення виконання, невиконання, часткове виконання) за такими договорами підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене, даний позов слід задовольнити частково у розмірі за Договором про надання фінансового кредиту № 16724-07/2024 від 16 липня 2024 року на суму 31260,00 гривень, та за Договором про надання фінансового кредиту №27131-07/2024 від 27 липня 2024 року на суму 2450,00 грн., відмовивши в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 6000,00 грн. та 1350,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено на 82% від заявлених позивачем та відповідно ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1986,36 грн . (82% від 2422,40 грн.) у повернення сплаченого судового збору.. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача було заявлено про стягнення з відповідача на їх користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підтвердження\~понесених позивачем\~витрат на\~правничу допомогу\~надано договір\~про надання\~правової допомоги\~№ 010-25\~від 26.02.2025\~року,\~акт прийому-передачі\~наданих послуг\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~№ 010-25\~від 26.02.2025\~року, в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг становить всього 7 000,00 грн., витрачено 4 годин часу, та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Колесніковою І.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги № 010-25 від 26.02.2025 року.( а.с. 58 на звороті-67). При визначенні розміру судових витрат на правничу допомогу суд враховує, що дана справа розглядалась не у загальному, а в спрощеному позовному провадженні, справа є малозначною і не становить особливої складності, тоді як витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 7000,00 грн., що не можна вважати співмірним ціні позову, складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути 3000,00 гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial