Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитними договорами у розмірі 37941,51 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001296010801 від 22 квітня 2019 року, за яким позичальнику видано кредитну картку з лімітом в сумі 22100 грн, який пізніше було підвищено до 30800 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк.\~Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09 квітня 2025 року складає 37941,51 грн. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів.\~Підписавши вказані документи, позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua.\~Тому позивач вимушений звернутися до суду.\~ Щодо дотримання строків позовної давності в позові зазначено, що 11 березня 2020 року постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України, були продовжені на строк дії такого карантину (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24 лютого 2022 року Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені), нарахованої включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 01 липня 2023 року завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27 червня 2023 року). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11 березня 2020 року продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Кредитний договір укладено між сторонами 31 січня 2014 року, однак відповідач здійснював платежі до 10 липня 2019 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, строки позовної давності у вказаному випадку повністю дотримано. Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно\~\~з ч. 1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~відповідач не подав відзив;\~\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, 22 квітня 2019 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та пропозицію про укладення договору карткового рахунку та договору страхування № 2001296010801, чим підтвердив прийняття публічної пропозиції АТ «Перший український міжнародний банк» на укладення договору, відповідно до якої сторони погодили суму кредиту, яка не перевищує 20000 грн, суму комісії, процентів та строк кредитування 12 місяці. Проценти 47,88%. До вказаного договору позивачем додано публічну пропозицію АТ «Перший український міжнародний банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 06 квітня 2018 року (а.с. 11,14 зв.б., а.с. 12,15-20). Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001296010801 кредитний ліміт за період з квітня 2019 року по листопад 2020 року з суми 20000,00 грн збільшився до 30800,00 грн (а.с. 23). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» має заборгованість за кредитним договором № 2001296010801 від 22 квітня 2019 року станом на 09 квітня 2025 року становить 37941,51 грн., з яких: 23621,83 грн - заборгованість за кредитом; 14319,68 грн - заборгованість за процентами (а.с. 23 зв.б., а.с. 24-26). 10 квітня 2025 року представником АТ «ПУМБ» на адресу відповідачу [PERSON] надіслано письмову вимогу (повідомлення) з проханням виконати зобов`язання перед банком, а саме погасити заборгованість в загальному розмірі 37941,51 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, яку відповідач залишив без реагування (а.с. зв.б. 20, а.с. 21). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Так, ст.\~626\~ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до частини 1\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог статей\~525-526,\~530,\~1050\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, адже відповідачем наведений розрахунок не заперечено та не спростовано. Саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача (позиція Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21). Враховуючи, що відповідач отримав грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернув, а також те, що в заявах, які він підписав, міститься інформація про умови кредитування, а саме: стосовно розміру відсотків за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості, що утворилася станом на 09 квітня 2025 року та складається з 23621,83 грн заборгованості за кредитом та 14319,68 грн\~заборгованості за процентами, є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на її спростування, суд приходить до висновку про задоволення позову на загальну суму 37941,51 грн. З відповідача на користь позивача відповідно до вимог\~ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved