Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

15.05.2025 [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ТОВ «Шосткинський завод «Зірка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.03.2023 по 09.09.2023 у розмірі 50 952 грн 00 к. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22 серпня 1980 року по 30 грудня 2021 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах. 30 грудня 2021 року позивачка була звільнена у зв`язку зі скороченням штату. В день звільнення відповідач не виплатив їй заборгованість із заробітної плати в розмірі 117 562 грн. 42 коп., а також письмово не повідомив про нараховані суми належні при звільненні. Посилаючись на норми ст. 117 КЗпП України, просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.03.2023 по 09.09.2023 в розмірі 50 952 грн та сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. Також позивач надала клопотання про поновлення строку для звернення до суду, оскільки пропущення строку сталося з поважних причин. Так, в межах тримісячного строку, визначеного ст. 233 КЗпП України, позивач звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, про що 15.07.2024 року був виданий судовий наказ, але ухвалою суду від 18 листопада 2024 року його було скасовано. Вказану ухвалу суду позивач отримала в приміщенні суду 08 травня 2025 року. Також зазначає, що на вищевказані обставини вона не могла вплинути і вони відбулись не з її вини. 26 травня 2025 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він вважає, що викладені позивачем у позові та клопотанні обставини її попереднього звернення до суду із заявою про видачу судового наказу не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визначеного ст.233 КЗпП України, а тому в задоволенні позовної заяви [PERSON] слід відмовити. Станом на 02 жовтня 2025 року заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач в період з 22.08.1988р. по 30.12.2021р. перебували у трудових відносинах, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] /а.с.14/. Наказом № 316-к від 29.12.2021 року [PERSON] 30.12.2021р. звільнено з займаної посади, у зв`язку з скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги /а.с.15/. За доводами позову рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2022 року у справі № 589/2887/22 з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто, крім іншого, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 67 550 грн 00 коп. за період з 31.12.2021 року по 07.09.2022 року. /а.с.9-10/ Виходячи із наданої суду довідки ДП «Шосткинський завод «Зірка» від 27.06.2024 року за № 12-ВГБ, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 386 грн 00 коп. /а.с.17/. Як вбачається з копії заяви про видачу судового наказу, 12.07.2024 року позивач зверталась до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.03.2023 року по 09.09.2023 року в розмірі 50 952 грн. /а.с.23-24/. Але ухвалою суду від 18.11.2024 року судовий наказ у справі № 589/3205/24 про стягнення з відповідача вищезазначеної суми було скасовано /а.с.27/. Відповідно до ст. 117 КЗпП України (в редакції, чинній з 19.07.2022р.) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Посилаючись на наведені вимоги ст. 117 КЗпП України позивачем в межах цієї справи висуваються вимоги про стягнення з відповідача 50 952 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку з 09.03.2023 року по 09.09.2023 року (тобто в межах шестимісячного строку). Відповідачем з дотриманням приписів ч. 3 ст. 12, 76, 81 ЦПК України не доведено відсутності його вини у невиплаті заробітної плати позивачу. При цьому, досліджуючи питання наявності вини роботодавця у невиплаті заробітної плати позивачу у період з 09.03.2023 року по 09.09.2023 року, суд враховує, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів ТОВ «Шосткинський завод «Зірка», який у той період вже був введений згаданою вище ухвалою господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство, не поширювалася на вимоги поточних кредиторів та виплату заробітної плати в силу приписів ч. 5 ст. 41 КУзПБ. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність вини роботодавця у затримці розрахунку з позивачем. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, позивачу підлягає виплаті середній заробіток за період з 09.03.2023 року по 09.09.2023 року в розмірі 50 952 грн, що є добутком середньоденної заробітної плати (386 грн) і кількості робочих днів у цей період (132 дні). Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню у вказаній сумі. Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Статтею 234 КЗпП України встановлено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2012 від 22.02.2012 року в аспекті конституційного звернення положення частини першої ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку із положеннями ст.ст. 116, 117, 237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних сум при звільненні, фактично ним розрахувався. Як встановлено з матеріалів справи, заборгованість із виплати заробітної плати була фактично погашена відповідачем 22 квітня 2024 року, що визнається сторонами. Отже, перебіг тримісячного строку починається з наступного дня, тобто з 23 квітня 2024 року і закінчується 23 липня 2024 року. Із вказаним позовом [PERSON] звернулась до суду 15 травня 2025 року. Разом з тим, позивач [PERSON] 12.07.2024 року, тобто в межах вказаного строку, зверталась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Шосткинський завод «Зірка» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.03.2023 року по 09.09.2023 року в розмірі 50 952 грн, про що 15.07.2024 року був виданий судовий наказ, однак ухвалою від 18.11.2024 року його було скасовано. Копію ухвали від 18.11.2024 року позивачем було отримано 08.05.2024 року в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду. Суд погоджується із твердженнями представника відповідача, що подання заяви про видачу судового наказу не перериває строку звернення до суду, визначеного ст. 233 КЗпП України, однак, вважає, що позивач з наведених вище підстав звернулася до суду із пропуском строку з поважних причин та у розумний строк. З огляду на викладене, доводи позивача, викладені в клопотанні про поновлення строків звернення до суду, є обґрунтованими, а тому суд вважає за необхідне поновити цей строк. Підсумовуючи викладене, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн 20 к. Враховуючи викладене,

Outcome: approved