Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Чередніченко О.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На даний час остання є повнолітньою, та навчається в Національному університеті фізичного виховання і спорту України за денною формою освіти, навчання та проживання в гуртожитку є платним. Також, позивач несе витрати на переїзд доньки в м.Києві від місця проживання в гуртожитку до місця навчання, харчування, забезпечення одягом, засобами особистої гігієни, оплату засобів зв`язку, придбання навчальних посібників та інших речей необхідних для забезпечення освітнього процесу, переїзд з м. Прилуки в м. Київ під час семестрових канікул та інші необхідні витрати. Спільна дочка сторін у зв`язку з навчанням не може працювати та потребує матеріальної допомоги, тому і подано даний позовов. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 2.10.2025. У судове засідання сторони не з`явилися, проте представник [PERSON] адвокат Чередніченко О.М. надіслав до суду заяву у якій просить слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, ч.1, 2\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язки, передбачені законом. Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та відповідач [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006, який рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.10.2014 розірваний (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2014, з дня подачі заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Згідно витягу з реєстру Прилуцької територіальної громади від 09.04.2024 вбачається, що місце реєстрації [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) За даною адресою також зареєстрована позивачка - [PERSON] , що підтверджується даними в паспорті громадянки України серії [NUMBER] , виданого Прилуцьким МРВ УМВС України у Чернігівській області 02.11.2006 (а.с.5-6 зворот). З 13 серпня 2024 року [PERSON] навчається в Національному університеті фізичного виховання і спорту України за денною формою освіти, що підтверджується заявою-договором про навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту України від 13.08.2024 №172-БД та заявою-договором про надання платної послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти від 13.08.2024 №172-БД (а.с.13-14). Згідно довідки Національного університету фізичного виховання і спорту України від 11.04.2025 №1/14 (а.с.19), [PERSON] дійсно проживає в кімнаті [ADDRESS] . Національний університет фізичного виховання і спорту України та [PERSON] уклали договір найму жилого приміщення №1-218-106 від 30.08.2024, згідно з яким НУФВСУ надає послуги проживання. Строк дії договору з 01.09.2024 по 30.06.2025 (а.с.15-18 зворот). За навчання [PERSON] та її проживання у гуртожитку сплачує позивачка, що підтверджується відповідними квитанціями від 14.08.2025 та 27.08.2025. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно ч.1\~ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до вимог ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст.89 ЦПК України). За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги; яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку,\~при цьому заявлені\~позовні вимоги про стягнення аліментів визнав, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі \~частки всіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання,\~але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.4 ст. 175, ч.4 ст. 177 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У відповідності до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211 грн. 20 коп.). У відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При цьому суд враховує, що у відповідності до ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання даного позову про стягнення аліментів на утримання дитини у зв`язку з навчанням, тому на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне 50 % судового збору, на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved