Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32,40 кв.м, житловою площею 16,60 кв.м, яка належала на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 по справі № 643/7680/18 залишено без задоволення заяву Харківської міської ради, заінтересована особа: Управління комунального майна Харківської міської ради, про визнання спадщини відумерлою та передачі нерухомого майна в комунальну власність міста Харкова, яке було подано в порядку окремого провадження. Постановою Харківського апеляційного суду від 21.01.2020 по вказаній справі апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 залишено без змін. Як встановлено рішенням Харківського апеляційного суду від 21.01.2020, 10.01.1986 [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, за яким грошові кошти заповідала [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] у шостій ХДНК 19.07.2017 року заведена спадкова справа № 454/2017, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 1234. Разом з тим встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того, за даними Спадкового реєстру виявлено наявність заповіту від імені [PERSON] , посвідченого 10.01.1986 року Першою Харківською нотаріальною конторою за №5-3-4, але лише на грошові заощадження [PERSON] . У матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , відсутні документи, які можуть бути доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем, тому є підстави вважати, що нотаріус мав видати постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій та такі особи не є спадкоємцями після [PERSON] . Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно з листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.08.2017 № 7873 квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 07.10.1996 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Згідно з листом КП «Жилкомсервіс», квартира [ADDRESS] приватизована, комунальна, однокімнатна, загальною площею 32,40 кв.м, житловою площею 16,60 кв.м. Відповідно до довідки з місця мешкання про склад сім`ї та прописку, наданої КП «Жилкомсервіс» в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про власників квартири [ADDRESS] відсутні. Згідно з листом Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.07.2017 № 7645/15.10-04-06 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 08.06.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області складено актовий запис про смерть № 8455. З поквартирної картки (форма Б) вбачається, що інші особи, у тому числі члени сім`ї, родичі при житті [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживали. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка відповідно до ст. 1277 ЦК України, на думку позивача, повинна бути визнана відумерлою спадщиною та передана до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Оскільки судом було встановлено, що до Шостої державної харківської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то позивач вважає, що справу необхідно розглядати в позовному провадженні, так як вбачається спір про право, оскільки вказані особи до матеріалів спадкової справи не надали жодного доказу родинного зв`язку або судового рішення про встановлення відповідного факту. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.02.2022 витребувано з Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 545/2017, що заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2023 вказана цивільна справа прийнята до провадження. 11.07.2023 до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла копія спадкової справи № 454/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2024 зазначену цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Московського районного суду м. Харкова. Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024, справу передано на розгляд судді Харченко А.М. Ухвалою суду від 22.04.2024 справа прийнята до провадження та призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Замніус М.В. підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Третя особа Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора направила суду лист, в якому просила слухати справу без їх представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в тому числі через офіційний сайт Судової влади України, на неодноразові виклики в судові засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] була зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 07.10.1996 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис № 3455 від 08.06.2017 року, яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як на підставу заявлених вимог Харківська міська рада посилалася на те, що з моменту смерті власників\~\~квартири\~\~ [ADDRESS] відповідачі до матеріалів спадкової справи не надали жодного доказу родинного зв`язку або судового рішення про встановлення відповідного факту. Відповідно до ч.1\~ ст. 1277 ЦК України, \~у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Підставами визнання спадщини відумерлою є: 1) фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; 2) позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; 3) відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; 4) неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом. Відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці усунені від спадщини. Згідно з ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України, \~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Матеріали справи свідчать про те, що 10.01.1986 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, за яким грошові кошти заповідала [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] у шостій ХДНК 19.07.2017 року заведена спадкова справа № 454/2017, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1234. Відповідно до\~ ст. 388 ЦПК України,\~суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Рішення про визнання спадщини відумерлою можливе лише у разі безумовного встановлення таких фактів, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто зі спадкоємців в силу різних причин не претендує, або спадкоємці фактично чи юридично взагалі відсутні, внаслідок чого (неможливості спадкування) територіальна громада за місцем відкриття спадщини на підставі рішення суду стає законним правонаступником (не спадкоємцем) померлої особи в частині тих прав та обов`язків, які залишилися після її смерті. Разом з тим встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, за даними Спадкового реєстру виявлено наявність заповіту від імені [PERSON] , посвідченого 10.01.1986 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою за № 5-3-4. Згідно з повідомленням Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 06.03.2025, на цей час свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Дані про прийняті постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом у суду відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова, оскільки наявність осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини, щодо яких не прийняті рішення, виключає можливість застосування до правовідносин положень\~ст. 1277 ЦК України. Крім того, відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заява про визнання спадщини відумерлою не може бути розглянута в іншому порядку, ніж в окремому провадженні - тільки за відсутності спадкоємців, оскільки територіальна громада в цьому випадку стає правонаступником померлого, а не його спадкоємцем. При цьому наявність спору про право може свідчити тільки про те, що після смерті померлої особи залишилися спадкоємці. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви Харківської міської ради та в задоволенні позовних вимог відмовляє в повному обсязі за їх необгрунтованістю.

Outcome: dismissed