Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

17 червня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» ( далі-ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач) звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] (адлі- відповідач) про стягнення заборгованості. 19 червня 2025 року ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра справу скеровано за підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 10.02.2023 року [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі-ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») уклали кредитний договір № 230755448 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відразу після вчинених дій Відповідача, 10.02.2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 5000,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] . 28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариство з\~обмеженою відповідальністю«ТАЛІОН\~ПЛЮС» (далі-ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»)\~уклали Договір\~факторингу №\~28/1118-01. У подальшому сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду, яка продовжила строк дії договору. 27 травня 2024 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю«ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі-ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 27/0524-01. 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 230755448. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25\~377,00 грн. Позивач зазначає, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, проте відповідач своїх зобов`язань не виконала в зв`язку з чим станом на виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 25\~377,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 20\~377,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. ТОВ «ФК «ЕЙС»» належним чином повідомило [PERSON] про заборгованість за кредитним договором. Проте, незважаючи на повідомлення [PERSON] не виконала свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою судді від 16 липня 2025 року відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі представника за наявними в справі доказами, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 10.02.2023\~року між\~ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~кредитної лінії\~№ 230755448. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4T9K7. Відповідно до\~п.2.1.\~договору,\~кредитодавець зобов`язується\~надати позичальникові\~кредит у\~вигляді кредитної\~лінії,\~в розмірі\~кредитного ліміту\~на суму\~6200,00\~грн.\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитом\~відповідно до\~умов,\~зазначених у\~цьому Договорі,\~додатках до\~нього та\~Правилах надання\~грошових коштів\~у позику.\~п.\~2.2.\~Сума кредитного\~ліміту,\~вказана в\~п.\~2.1.\~Договору,\~це максимальна\~сума кредиту,\~яка протягом\~строку дії\~Договору одночасно\~може бути\~у розпорядженні\~позичальника.\~Відповідно до п. 2.3. кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 5000,00 грн. одразу після укладення Договору. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 10.02.2023 року перерахувало на платіжну картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Також факт перерахування коштів підтверджується наданою на ухвалу суду інформацією від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-11896 від 27.08.2025 року, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та за період з 10.02.2023 року по 15.02.2023 року на вказану платіжну картку було зарахування коштів у сумі 5000,00 грн. 28\~листопада 2018\~року ТОВ\~«МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»\~та ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~уклали Договір\~факторингу №\~28/1118-01. 28.11.2019 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 19, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2020 року. 31.12.2020 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 26, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2021 року. 31.12.2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31.12.2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 31.12.2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 25\~377,00 грн. 27 травня 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року до Договору факторингу року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25\~377,00 грн. У подальшому, 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25/Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 230755448. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25\~377,00 грн. Як вбачається із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 230755448 від 10.02.2023 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» станом на 05.06.2025 року складає 25\~377,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами-20\~377,00 грн. Як вказує позивач, відповідачем не виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Згідно ст. ст.514, 625, 1050, 054 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.ч. 1, 4 - 7ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. ЄСПЛ вказав, що пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог про стягнення кредиту та процентів, стороною відповідача суду не надано і судом не здобуто. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір в сумі 2422,00 гривень. Що стосується заявленого відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає. За правилами ч.ч. 2-4\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження оплати позивачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, про задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень, такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. На підставі викладеного,

Outcome: approved