Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, з огляду на наступне. 16 січня 2014 року відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 28. Від шлюбу народились діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя не склалось у зв`язку із різними поглядами на сімейні відносини. Спільно сторони не проживають протягом пів року, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини припинені. Таким чином, шлюб має лише формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. За таких обставин, позивачка просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Юзьковій О.Л. Провадження в справі відкрито 05.06.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обстави, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи в розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи в розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п. п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив не подано. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних в ній матеріалів та ухвалити рішення, в зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що 16 січня 2014 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які міститься в матеріалах справи. Так, позивач вказує, що шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу не відповідає не відповідає інтересам [PERSON] . Зазначені в позові обставини не спростовано відповідачем [PERSON] . Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано і доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та спільної дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, як було встановлено під час розгляду справи по суті сторони після укладення шлюбу прізвища не змінювали. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved