Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач ЖБК «Зв`язківець-3» звернувся до Деснянського районного суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , разом з ним у квартирі проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Обслуговування вказаного будинку та його прибудинкової території здійснює позивач на підставі Статуту, відповідних договорів та рішень загальних зборів кооперативу. Внески на утримання будинку та прибудинкової території нараховувались згідно прийнятих рішень Загальних зборів членів кооперативу, які є чинними. Як зазначає позивач, відповідачі своїх обов`язки по сплаті за користування наданими послугами виконують, в зв`язку з чим, за період з 01.08.2021 року по 30.09.2024 року мають заборгованість перед позивачем по платежам за спожиті житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 25 083,01 грн., а також нараховано 6505,21 грн. інфляційного нарахування та 1156,74 грн. - 3 % річних, тому позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за вимогами до [PERSON] , [PERSON] та відкрито провадження в частині вимог до [PERSON] з призначенням проведення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 02.06.2025 року до суду надійшла заява представника позивача Криворучко І.О. про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] , а також заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , солідарно, на користь позивача заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2021 року по 01.06.2025 року в розмірі 31 084,69 грн., інфляційні нарахування в розмірі 6505,21 грн., 3 % річних в розмірі 1156,74 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3720 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02.06.2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. До суду надійшла заява від представника позивача, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов до суду не надали. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечувала представник позивача у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Обслуговування вказаного будинку та його прибудинкової території здійснює позивач ЖБК «Зв`язківець-3» на підставі Статуту, відповідних договорів та рішень загальних зборів кооперативу. Внески на утримання будинку та прибудинкової території нараховуються згідно прийнятих рішень Загальних зборів членів кооперативу, які є чинними. Відповідачі, будучи особами, на яких поширюються права та обов`язки члена кооперативу, своїх обов`язків по сплаті за користування наданими послугами у встановленому для членів Кооперативу належним чином не здійснювали, в зв`язку з чим, за період з 01.08.2021 року по 01.06.2025 року утворилась заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 31 084,69 грн., а також нараховані інфляційні нарахування в розмірі 6505,21 грн. та 3 % річних в розмірі 1156,74 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «По житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Вказаний Закон дає визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та проживання осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, а утримання будинків і прибудинкових територій як господарської діяльності спрямованої на задоволення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст. 179 Житлового кодексу України, користування будинками (квартирами державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відтак, оскільки відповідачі проживають і зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та користуються наданими послугами, то вони несуть солідарну відповідальність зі сплати за надані житлово-комунальні послуги. Як було з`ясовано в ході розгляду справи, відповідачі належним чином не виконують свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. При цьому, відповідачами не спростована вказана заборгованість, відомості, що на момент розгляду справи заборгованість відповідачів перед позивачем погашена також суду не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості в розмірі 31 084,69 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, оскільки відповідачами неналежним чином виконувались їх обов`язки щодо своєчасної сплати за житлово-комунальні послуги, з них, солідарно, на користь позивача належить стягнути інфляційні втрати в розмірі 6505,21 грн. та 3 % річних в розмірі 1156,74 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3720 грн. Так, право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях № 13-рп/2000 від 16.11.2000 р., № 23-рп/2009 від 30.09.2009 р., зокрема, у рішенні № 23-рп/2009 від 30.09.2009 р. зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно частин першої, третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що 27.01.2024 року між ЖБК «Зв`язківець-3» та ТОВ «Київський центр права» було укладено договір про надання правової допомоги № А/27012024/К-11. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт № 2810 від 28.10.2024 року, позивачу були проведені такі роботи/надані послуги з підготовки до розгляду справи в сумі (професійна правнича допомога) за позовом ЖБК «Зв`язківець-3» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості: 1) складання розрахунку боргу з інфляцією та 3 % річних з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), вартість 1860,00 грн.; 2) складання позовної заяви по справі стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), вартість 1860 грн. Загальна вартість робіт складає 3720 грн. Вказана сума сплачена позивачем відповідно до платіжних інструкції № 1041 від 10.09.2024 року та № 1058 від 07.10.2024 року. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зауважує, що відповідачі не подавали до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову в розмірі 3720,00 грн. При цьому суд вбачає співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Outcome: approved