Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.05.2025 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 липня 1979 року у сільській раді с.Хобултова, Володимир-Волинський район, Волинська область, про що зроблено актовий запис №18. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, поступово мир\~і злагоду\~у відносинах\~замінили сварки\~та нервові\~потрясіння.\~Протягом останніх\~років,\~їх подружні\~взаємовідносини стали\~погіршуватися,\~виникали різного\~роду непорозуміння,\~внаслідок чого\~вони остаточно\~втратили взаємні\~почуття поваги\~та любові\~одне до\~одного. Шлюб носить формальний характер і фактично припинив своє існування. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 15.05.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 01.09.2025 року зупинено провадження у справі, сторонам надано строк для примирення. 02.10.2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі ,справу призначено до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від неї не надходило, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подлав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя (п.10\~Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу- одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналогічні приписи викладені у\~ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст.104,\~110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 14.07.1979 року зареєстровано шлюб сільською радою с. ХобултоваВолодимир-Волинського району Волинської області, про що зроблено актовий запис №18. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, котрі виникають між подружжям. Сторони примирюватись та зберігати шлюб не бажають. Враховуючи вищенаведене,\~суд\~дійшов\~висновку,\~що\~між\~сторонами виникли\~відносини,\~які\~не\~сприяють збереженню\~їх\~сім`ї.\~ Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім`я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно п. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved