Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що 24.09.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення у цивільній справі №136/1957/23 за його позовом та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частки нерухомого майна, який задоволено, утім судом не було вирішено питання про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, про які було заявлено представником позивача до початку судових дебатів та розрахунок вартості яких проведено відповідно до умов договору про надання правової допомоги, що складає 12000,00 грн., після ухвалення рішення судом, що стало підставою звернення до суду із відповідною заявою. Учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд питання про вирішення витрат на професійну правничу допомогу за їх відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає перешкод для ухвалення додаткового рішення у відсутність осіб, які не з`явились, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності учасників цивільного процесу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи встановив, що 24.09.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення у цивільній справі №136/1957/23 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частки нерухомого майна, яким тпозов задоволено повному обсязі, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/6 частку за кожним житлового будинку - А (загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 20,3 кв,м), із погосподарськими будівлями і спорудами: сарай Б, сарай В, уборна П, сарай Д, забор №, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позову встановлено, що при зверненні до суду стороною позивача було заявлено, відповідно до положень п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми\~судових витрат, які позивачі понесли та очікують понести у зв`язку із розглядом справи це судовий збір сплачений кожним із позивачів в сумі 2147, 20 грн., що підтверджується платіжними інструкціями. та з метою захисту їх прав вони скористались правовою допомогою, орієнтована вартість якої складає 8 000,00 грн., отож орієнтована сума судових витрат становить 10 147,20 грн. 26.09.2025 позивачем [PERSON] надано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі з метою вирішення питання щодо розподілу витрат понесених ним на професійну правничу допомогу в сумі 12\~000 грн. На підтвердження зазначених витрат [PERSON] надав до заяви: - Договір про надання правової допомоги №126 від 25.08.2023, який укладено між [PERSON] та адвокатом Гурбою Михайлом Васильовичем, відповідно до якого було досягнуто домовленості щодо надання правової допомоги у справі, сторонами узгоджено у п.4 Договору загальна ціна договору , яка складає сукупну вартість наданої адвокатом правничої допомоги, а конкретна вартість буде визначена сторонами згідно розрахунку адвоката та актом приймання передачі наданої професійної правничої допомоги виходячи зі ставки 1000 грн за годину роботи адвоката; - Акт про надану професійну правничу допомогу від 25.09.2025, відповідно до якого сума виконаних робіт становить 12\~000,00 грн., з якого слідує, що адвокатом було надано наступні послуги: вивчення наявних матеріалів та надання консультацій щодо можливих способів захисту і необхідності зібрання додаткових доказів, витрачений час 1 година, вартість 1 000 грн.; написання позовної заяви, виготовлення копій доказів, надання допомоги у формуванні матеріалів позовної заяви, тривалість 2 годин, вартість 2 000 грн.; участь у підготовчому засідання 4 години разом, вартість 4 000 грн. разом; участь у судовому засіданні 3 години разом, вартість 3 000 грн.; ознайомлення з відзивом [PERSON] 2 години, вартість 2\~000 грн., загалом 12 годин та 12\~000 грн.; - Розрахунок витрат на професійну допомогу надану [PERSON] згідно договору про надання професійної правничої допомоги за договором №126 від 25.08.2023, вартість у якому визначено за 12 годин роботи 12 000 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ст. 133 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~(далі -\~Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.142 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у\~постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, Верховним Судом у\~постановах: від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19 (провадження N 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19 (провадження N 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі N 554/2586/16 (провадження N 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі N 753/1203/18 (провадження N 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі N 159/5837/19 (провадження N 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі N 178/1522/18 (провадження N 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд наголошує, що надані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналізуючи наведені у позові обґрунтування щодо орієнтованого розміру судових витрат, який стороною позивачів буде понесено їх розмір визначено у 8000,00 грн., тоді як сума судових витрат, заявлена до відшкодування визначена позивачем у 12000, 00 грн., що перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, у заяві позивачем не доведено, що на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сторона не могла передбачити такі витрати, відсутні обґрунтування у чому саме полягає різниця таких витрат між заявленими та тими, які позивач просить стягнути, що перевищують на половину заявлених витрат. Отож суд дійшов висновку, що в частині витрат, які перевищують суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, слід відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, в іншій частині розмір витрат в сумі 8 000 грн. на оплату послуг адвоката позивачем [PERSON] є співмірним із складністю даної справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, сумнівів щодо виконання яких не встановлено, при цьому сторона відповідача не заявляла клопотання про зменшення вказаних витрат та не довела їх неспівмірності. З огляду на викладене та мотиви суду заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial