Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Нефьодова Олександра Олександровича звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] є матір`ю малолітнього сина - [PERSON] , який народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] . 07 листопада 2022 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області. Після розірвання шлюбу відповідач повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться її здоров`ям чи добробутом, і в цілому не виявляє жодної батьківської турботи. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних засобів. Така поведінка створює реальну загрозу фізичному, психічному та моральному розвитку дитини і є несумісною з належним виконанням обов`язків батька. У світлі наведеного, поведінка відповідача є несумісною з належним вихованням та розвитком дитини. Вона суперечить її найкращим інтересам, а також створює потенційну загрозу для її фізичного і морального добробуту. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. На виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України під час підготовчого провадження судом визначено остаточний предмет спору та характер спірних правовідносин, виклад пред`явлених позовних вимог. Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Нефьодов О.О. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Представник органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.11.2022 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, укладений 28 липня 2021 року, зареєстрований Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №456. В період шлюбних відносин у позивача та відповідача народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.07.2021 року, виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №806. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2022 року, виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », про що складений актовий запив №1302. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2025/002159862 від 13.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до постанов Кіровського районного суду м. Кіровограда №404/1042/24 від 05.03.2024 року, №404/1315/24 від 25.03.2024 року, №404/3074/24 від 18.04.2024 року, [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності зокрема за ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння. Вказані докази не підтверджують наявність хронічної залежності, як встановлено ч.2 ст.164 СК України, разом з тим негативно характеризують особу відповідача та можуть нести негативний вплив на дитину. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської радипро доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнення аліментів, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №233 від 20 серпня 2025 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на його утримання. За змістом висновку вказано, що Службою у справах дітей Кетрисанівської сільської ради спільно з представником КУ "Кетрисанівський сільський центр соціальних служб" та поліцейським офіцером громади було здійснено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] в родині матері. Під час обстеження встановлено, що хлопчик забезпечений всім необхідним: їжа, одяг, взуття, засоби особистої гігієни, ігри та іграшки, тощо. [PERSON] не цікавиться життям сина, не приїздить до дитини, зовсім не займається утриманням дитини, не цікавиться станом її здоров`я. Таким чином, під час розгляду справи з наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у вихованні сина участі не приймає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до нього, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, вживає наркотичні засоби, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.180 СК України діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття, при цьому позбавлення батьківських прав не звільняє батьків, згідно з ч.2 ст.166 СК України, від обов`язку щодо утримання дітей. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що вимога про стягнення із відповідача, позбавленого батьківських прав, аліментів на утримання сина є обґрунтованою та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщосторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу перо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved