Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості: за кредитним договором № 13162-09/2024 у розмірі 22677,3 грн; за кредитним договором № 13117-09/2024 у розмірі 17597 грн; за договором позики № 1447929 у розмірі 17462,4 грн. Всього стягнути заборгованість за договорами у розмірі 57 736,70 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №13162-09/2024. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством укладено договір факторингу №24122024, згідно якого Товариство прийняло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 22677, 30 гривень, з яких 9000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 9177,30 гривень сума заборгованості за відсотками, 4500 гривень заборгованість за штрафними санкціями. 13.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №13117-09/2024. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством укладено договір факторингу №24122024, згідно якого Товариство прийняло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 17597 гривень, з яких 10000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 2772 гривень сума заборгованості за відсотками, 4825 гривень заборгованість за штрафними санкціями. 17.02.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №1447929. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з інформацією щодо позикодавця та його послуги на веб-сайті Товариства. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством укладено договір факторингу №14/06/21, згідно якого Товариство прийняло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 17462,40 гривень, з яких 6000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 11462,40 гривень сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості за укладеними договорами ні на рахунки Товариства, ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед Товариством на загальну суму 57\~736,70 гривень. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Провадження у даній справі відкрито 16.07.2025, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судові засідання не з`являвся, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Дії представника позивача не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно\~до\~якої\~учасник\~справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судові засідання відповідач не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже, вважається таким, що не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 13.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №13162-09/2024. За умовами договору сума позики 9000 грн, строк дії договору 120 днів процентна ставка 0,99 %. Договір та додаток №1 до договору підписано відповідачем електронним цифровим підписом W3839. Також відповідач підписав електронним цифровим підписом паспорт споживчого кредиту. На підтвердження отримання відповідачем коштів до матеріалів справи долучено інформацію ТОВ "ПЕЙТЕК" про перерахунок 13.09.2024 на суму 9000 грн на картку 516874хххххх1112 від ТОВ "АВАНС КРЕДИТ". 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством укладено договір факторингу №24122024, згідно якого Товариство прийняло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 22677, 30 гривень, з яких 9000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 9177,30 гривень сума заборгованості за відсотками, 4500 гривень заборгованість за штрафними санкціями, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 24.12.2024, долученого позивачем. 13.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №13117-09/2024. За умовами договору сума позики 10000 грн, строк дії договору 120 днів процентна ставка 0,99 %. Договір та додаток №1 до договору підписано відповідачем електронним цифровим підписом W2302. Також відповідач підписав електронним цифровим підписом паспорт споживчого кредиту. На підтвердження отримання відповідачем коштів до матеріалів справи долучено інформацію ТОВ "ПЕЙТЕК" про перерахунок 13.09.2024 на суму 10000 грн на картку 516874хххххх1112 від ТОВ "АВАНС КРЕДИТ". 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством укладено договір факторингу №24122024, згідно якого Товариство прийняло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 17597 гривень, з яких 10000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 2772 гривень сума заборгованості за відсотками, 4825 гривень заборгованість за штрафними санкціями, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 24.12.2024, долученого позивачем. 17.02.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №1447929, згідно з умовами якого сума позики 6000 грн, строк позики 6 днів (дата повернення 23.02.2021), знижена процентна ставка 1,99%, проценти за понадстрокове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 726,35%, орієнтовна загальна вартість позики 6716,40 грн. Договір підписано електронним підписом. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством укладено договір факторингу №14/06/21 з додатковими угодами, згідно якого Товариство прийняло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 17462,40 гривень, з яких 6000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 11462,40 гривень сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників №3 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, долученого позивачем. Згідно з положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За нормами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Судом встановлено, що укладені [PERSON] договори укладено в електронній формі та скріплені електронним підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, Товариство набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №13162-09/2024 у розмірі 22677, 30 гривень; за кредитним договором №13117-09/2024 в сумі 17597 гривень; за договором позики №1447929 у розмірі 17462,40 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевказане, суд встановив, що відповідач [PERSON] порушив умови укладених договорів, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання, та доказів протилежного суду не надано, враховуючи правомірність набуття прав вимоги Товариством, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за укладеними договорами в частині стягнення суми боргу та відсотків. Водночас як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався. Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Суд зауважує, що стягнення з відповідача штрафу у розмірі 4500 грн за кредитним договором №13162-09/2024 та штрафу у розмірі 4825 грн за кредитним договором №13117-09/2024 у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №13162-09/2024 у розмірі 18177,30 гривень, з яких 9000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 9177,30 гривень сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №13117-09/2024 в сумі 12772 гривень, з яких 10000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 2772 гривень сума заборгованості за відсотками; за договором позики №1447929 у розмірі 17462,40 грн, з яких 6000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 11462,40 гривень сума заборгованості за відсотками, а всього заборгованість у розмірі 48 411,70 гривень. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2539 грн (48411,70х3028/57736,70). На підставі ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~549,\~551,\~611,\~612,\~625,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial