Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

19.06.2025 адвокат Литвин О.П., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Черкаси. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй частину квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири своєму синові [PERSON] . Однак, [PERSON] не прийняв спадщину, пропустивши встановлений законом шестимісячний термін. Позивач - [PERSON] , є онуком померлої і спадкоємцем першої черги за правом представлення, оскільки його батько, [PERSON] , який був сином померлої, помер [INFO] . На момент смерті баби позивач не проживав з нею за однією адресою, тому повинен був подати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців. Проте, [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки з 07.04.2022 і по теперішній час перебуває на військовій службі за мобілізацією, що обмежило його в пересуванні та можливості своєчасно подати заяву нотаріусу, а також зібрати необхідні документи. Крім того, він знав про складений [PERSON] заповіт на [PERSON] , тому вважав, що останній прийняв спадщину. 18.03.2025 [PERSON] подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, постановою приватного нотаріуса Ткаченко І.П. від 06.06.2025 йому було відмовлено у видачі свідоцтва. Причиною відмови стало ненадання документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини у встановлений законом спосіб. Враховуючи вищезазначене, оскільки позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом за правом представлення після померлої баби із поважних причин, а саме через перебування на військовій службі за мобілізацією, позивач просить визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.07.2025 витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 23.07.2025 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., на виконання ухвали від 17.07.2025, надано належним чином завірену копію спадкової справи № 26/2025, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника адвоката Литвин О.П. надійшла заява, в якій остання підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без участі позивача та його представника. Представник відповідача - за довіреністю Кругляк Н.О. судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справи без її участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просила розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] у віці 86 років у м. Черкаси померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.10.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). \~Після смерті\~ [PERSON] \~залишилося спадкове\~майно,\~до якого\~увійшла \~частина квартири\~ [ADDRESS] , яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.01.1998 Придніпровським райвиконкомом. За життя\~ [PERSON] \~склала заповіт,\~посвідчений завідуючою\~Другою черкаською\~нотаріальною конторою\~Сопільняк А.О.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~1-3108,\~яким належну\~їй частину\~квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, що підтверджується відповідною заявою, посвідченою приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. та зареєстрованою в реєстрі за № 628. Позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] , виданим повторно 16.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, та свідоцтвом про народження його батька - [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 05.11.1968 Магаданським міським відділом ЗАГС. Батько позивача та син померлої [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.07.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 07.04.2022 [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації до Збройних Сил України, що підтверджується довідкою № 1926, виданою 09.06.2025 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини [NUMBER] [PERSON] 31.03.2025\~ [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. від 06.06.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з ненаданням документів на підтвердження факту прийняття спадщини у встановлений законом спосіб. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1, 2 статті 1270 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1, 2 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 року у справ і№ 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 у справі № 626/274/22. У постановах від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.03.2022 у справі № 750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджував, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини, оскільки з 07.04.2022 перебуває на військовій службі за мобілізацією, на підтвердження чого надав довідку № 1926, видану 09.06.2025 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини [NUMBER] [PERSON] та такою, що не потребує доказування в контексті статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05.11.2025. Також, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженим Верховною Радою України, оголошено загальну мобілізацію в Україні, строк якої неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як на момент відкриття спадщини, так і протягом усього строку для її прийняття, перебував на військовій службі та приймав безпосередню участь у відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим був обмежений у свободі дій та реалізації своїх цивільних прав і обов`язків. Виконання позивачем протягом усього строку прийняття спадщини конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни слід розцінювати як об`єктивну, непереборну та істотну трудність, яка фактично перешкодила йому у визначений законом строк та встановленому порядку прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи наведене,\~суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив передбачений законом строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому порушене право позивача підлягає захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved