Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 19\~563,50\~грн. та судові витрати. В обґрунтування зазначає, що 16.06.2021 року ТОВ «Мінівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідач уклали договір кредитної лінії №\~110951445 у формі електронного документа, відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до п.\~1.1. та п.\~1.2. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 5\~500,00\~грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії становить 19\~563,50\~грн., яка складається з: 5\~500,00\~грн. заборгованість по тілу кредиту; 14\~063,50грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Мінівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №\~28/1118-01. 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №\~30/1023-01. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №\~29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №\~110951445 від 16.06.2021 року. На підставі викладеного та статей 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредитної лінії №\~110951445 від 16.06.2021 року у розмірі 19\~563,50грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у позовній заяві в просильній частині просить розгляд справи здійснити за відсутністю представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. 16.06.2021 року ТОВ «Мінівео Швидка Фінансова Допомога» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) уклали договір кредитної лінії №\~110951445 в електронній формі. Відповідно до п.\~1.1. договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 5\~500,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Згідно до п.\~1.2 договору, сума кредитного ліміту, вказана в п.\~1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Відповідно до п.\~1.3 договору, Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 5\~500,00грн. одразу після укладення Договору. Згідно до п.\~1.9. договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Мінівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №\~28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу\~1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу\~1. 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №\~30/1023-01. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №\~29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №\~110951445 від 16.06.2021 року. Загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії становить 19\~563,50\~грн., яка складається з: 5\~500,00\~грн. заборгованість по тілу кредиту; 14\~063,50грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.\~1 ст.\~207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.\~1 ст.\~638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.\~1055 ЦК України). Згідно ст.\~1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії №\~110951445 від 16.06.2021 року у розмірі 19\~563,50грн. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем в особі представника було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 7\~000,00 грн. В обґрунтування якої додано договір про надання правової допомоги №\~29/05.25-01 від 29.05.2025 року, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правової допомоги №\~29/05/25-01 від 29.05.2025, додаткову угоду №\~25770574502 від 30.05.2025\~року до договору про надання правничої допомоги №\~29/05/25-01 від 29.05.2025 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що ця вимога обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частин 3, 8 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №\~13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №\~23-рп/2009. Статтями 26, 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.\~3 ст.\~137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Надані документи відповідно до положень статей 15, 77\~ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі. Таким чином, у відповідності до вимог ст.\~137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис виконаних робіт (наданих послуг). Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи (позов поданий дистанційно через систему Електронний суд, представник позивача участі у судових засіданнях не приймав), застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~000,00грн. Крім того, у відповідності до ч.\~1 ст.\~141ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2\~422,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved