Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на правах нового кредитора, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 13 січня 2021 року № 3493244, укладеним між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», у розмірі 22295,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн, заборгованість за процентами - 15295,00 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 січня 2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 3493244 про надання споживчого кредиту. За умовами укладеного договору, позичальник отримала в кредит 7000,00 грн. на строк 25 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, знижена процентна ставка - 1,90% в день, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, орієнтовна реальна річна процентна ставка як за стандартною так і за зниженою ставкою становить 693,50% річних. Кошти кредиту надаються позивачем у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. 21 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №ККАУ-21092021, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги за Договором № 3493244 про надання споживчого кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість на загальну суму 22295,00 грн., яку позивач просить суд стягнути. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 09 жовтня 2025 року. Представник позивача в судове засідання 09 жовтня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині поданої позовної заяви представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 09 жовтня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 січня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 3493244 про надання споживчого кредиту. За умовами укладеного договору, позичальник отримала в кредит 7000,00 грн. на строк 25 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, знижена процентна ставка - 1,90% в день, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, орієнтовна реальна річна процентна ставка як за стандартною так і за зниженою ставкою становить 693,50% річних. Кошти кредиту надаються позивачем у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем (п. 1.3, 1.4., 1.5., 1.6., 1.7., 2.1 Договору). Згідно з Довідкою про ідентифікацію, [PERSON] підписав Договір № 3493244 про надання споживчого кредиту від 13 січня 2021 року електронним підписом, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора М174998. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 7000,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 18 липня 2025 року № 7/13177. Розділом 4 Договору передбачена пролонгація строку кредиту. Відповідно до пп. 4.2.1 Договору, споживач, у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2. Договору. Згідно з пп. 4.2.2. Договору, пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, у відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. З дослідженої судом Картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за договором № 3493244 про надання споживчого кредиту від 13 січня 2021 року випливає, що 16 лютого 2021 року відповідачем було оплачено проценти за користування кредитом у розмірі 4522,00 грн., відповідно, за умовами договору, пролонгацію було ініційовано відповідачем та строк користування кредитом продовжено. 21 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №ККАУ-21092021, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги за Договором № 3493244 про надання споживчого кредиту. Відповідно до витягу із реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №ККАУ-21092021 від 21 вересня 2021 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за договором № 3493244 у розмірі 22295,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн, заборгованість за процентами - 15295,00 грн. 12 серпня 2025 року [PERSON] від ТОВ «ФК «Кредит Капітал» з метою досудового врегулювання спору було направлено досудову вимогу № 21185969 з проханням негайного погашення заборгованості. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Судом перевірений розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно з яким заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3493244 в загальному розмірі складає у розмірі 22295,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн, заборгованість за процентами - 15295,00 грн. Сторона відповідача не надала доказів повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування у повному обсязі, з огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за Договором № 3493244 про надання споживчого кредиту від 13 січня 2021 року, в розмірі 22295,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн, заборгованість за процентами - 15295,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № 18475 від 19 серпня 2025 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню витрати з оплати судового збору, в розмірі 2422,40 гривень. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 01 липня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107. Обсяг виконаних робіт визначений в Акті №1023 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 05 серпня 2025 року, згідно з яким, АО «Апологет» надало правову допомогу ТОВ «ФК «Кредит Капітал» щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за Договором №3493244 на загальну суму 8000,00 грн. Також позивачем додано Детальний опис наданих послуг від 05 серпня 2025 року до Акту №1023 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 серпня 2025 року, яким визначено перелік наданих послуг правничої допомоги, з яких: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (30 хв.); ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.); погодження правової позиції клієнта у справі (30 хв.); складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год. 30 хв.); подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.). Усього на надання послуг правничої допомоги було витрачено 6 год. 30 хв. Відповідач клопотання про зменшення визначеного розміру витрат на правничу допомогу не заявив. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат(установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved