Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Солом`янського районного суду міста Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке має неповнолітніх дітей, у якій просять розірвати шлюб, укладений між заявниками, зареєстрований 20 листопада 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1631. В обґрунтування заявлених вимог заявники покликаються на те, що перебувають в шлюбі з 20 листопада 2020 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між подружжям не склалось. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться з 01 січня 2025 року. Подальші шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 24 липня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено на 06 жовтня 2025 року. В судове засідання заявники не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи заявників, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1631, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 листопада 2020 року. Від шлюбу заявники мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 березня 2021 року, виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 05 червня 2025 року заявники уклали договір про сплату аліментів та участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С., зареєстрований в реєстрі за №1925. Заявники, звернувшись до суду з указаною заявою про розірвання шлюбу, вказали, що спільне життя у подружжя не склалось, шлюб існує формально, спільне господарство не ведуть. Подальші шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як встановлено ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Зі спільної заяви вбачається, що між заявниками відсутній будь-який спір щодо визначення місця проживання дитини, її утримання, участь батька у вихованні дитини, а рішення про розірвання шлюбу є зваженим та остаточним. Враховуючи, що бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі заявників, при цьому після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати.

Outcome: approved