Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У липні 2025 року Товариства з\~обмеженою відповідальністю«Коллект центр» (далі - ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 010/0031/82/0541136 від 04.12.2018 в сумі 26701,52 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що 04.12.2018\~року між\~Акціонерним товариством\~«Райффайзен банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір №\~010/0031/82/0541136.\~Згідно з\~умовами договору\~відповідачу надано\~кредит у\~розмірі 11\~000,00\~грн строком\~на 48\~місяців (з\~04.12.2018\~по 04.12.2022)\~з фіксованою\~процентною ставкою\~42,0%\~річних.\~Банк належним\~чином виконав\~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором,\~надавши позичальнику\~кредитні кошти\~в порядку,\~передбаченому умовами\~Кредитного договору.\~20.09.2019\~між АТ\~«Райффайзен банк»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~капітал» було\~укладено Договір\~відступлення права\~вимоги №\~114/2-19-F,\~відповідно до\~умов якого\~АТ «Раййфайзен\~Банк» відступило\~на користь\~ТОВ «Вердикт\~капітал» права\~грошової вимоги\~до боржників\~за Кредитними\~договорами,\~у тому\~числі і\~за кредитним\~договором №\~ 010/0031/82/0541136.\~У свою\~чергу,\~28.12.2022\~ТОВ «Вердикт\~капітал» відступило\~право грошової\~вимоги до\~боржників за\~Кредитними договорами\~Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Коллект центр»,\~відповідно до\~Договору відступлення\~права вимоги\~№ 28-12/2022\~від 28.12.2022\~року,\~в тому\~числі за\~Кредитним договором\~№ 010/0031/82/0541136\~від 04.12.2018,\~що укладено\~між АТ\~«Райффайзен банк»\~та [PERSON] .\~Таким чином,\~ТОВ «Коллект\~центр» наділено\~правом вимоги\~до відповідача\~за договором\~№ \~010/0031/82/0541136.\~Станом на\~сьогоднішній день,\~заборгованість за\~Договором відповідачем\~не погашається,\~проценти за\~користування кредитними\~коштами не\~сплачуються,\~у зв`язку\~з чим\~у відповідача\~обліковується прострочена\~заборгованість.\~Загальний розмір,\~що підлягає\~стягненню відповідно\~до розрахунку\~заборгованості,\~становить 26\~701,52\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~основним зобов`язанням\~(за\~тілом кредиту)\~-\~11\~948,93\~грн.;\~заборгованість за\~нарахованими відсотками\~-\~14\~752,59\~грн. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області 05.08.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Судове засідання у справі призначене на 06.10.2025 на 10 год. 20 хв. В судове засідання учасники справи не прибули. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач у заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги не визнає повністю, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні не подала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Встановлено, що 04 грудня 2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0031/82/0541136, до умов якого [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 11 000,00 грн. Строк користування кредитом становив 48 місяців. Процентна ставка 42,0% річних. Даний договір було підписано власноручним підписом [PERSON] (а.с.16-17). Згідно з заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» вбачається, що [PERSON] подала заяву, де ввела особисті данні для отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка». Заява підписана власноручним підписом [PERSON] (а.с.18). Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому кредиту станом на 16.01.2020, загальна заборгованість [PERSON] складає 12 223,35 грн., з яких: 11 000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 948,93 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, 274,42 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 27). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.12.2022, загальна заборгованість [PERSON] складає 26701,52 грн, з яких: 11 948,93 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 274,42 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 14478,17 грн - заборгованість за відсотками згідно кредитного договору (а.с. 28). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26.06.2025, загальна заборгованість [PERSON] складає 26701,52 грн., з яких: 11948,93 грн. -заборгованість по тілу кредиту, 14752,59 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 29). 20.09.2019 було укладено договір №114\\2-19-F відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0031/82/0541136 (а.с.30-31). Згідно з копією витягу з реєстру боржників за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 223,35 грн., з яких 11948,93 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 274,42 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.35). 28.12.2022 було укладено договір №28-12/2022 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0031/82/0541136 (а.с.36-37) Згідно копії реєстру боржників за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 26701,52 грн, з яких: 11948,93 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 14752,59 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (а.с.40). За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, судом встановлено факт укладання між відповідачем та первісним кредитором Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0031/82/0541136. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ним, у договорі передбачено умови та строки нарахування відсотків, що свідчить про ознайомлення позичальника зі всіма істотними умовами договору про надання позики та про наявність волі відповідача для укладення договору, на погоджених умовах, шляхом підписання даного договору. Згідно з випискою за рахунком за період з 04.12.2018 до 16.01.2020 вбачається, що відповідач користувалася наданими їй кредитними коштами та періодично здійснювала погашення наявної заборгованості (а.с. 23-26). Отже, банківські виписки з рахунку позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто Виписки за картковим рахунком можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справ, позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відповідач в свою чергу, не виконує зобов`язання за вищевказаним Договором про надання банківських послуг, у зв`язку з чим має заборгованість з повернення тіла кредиту, нарахованими відсотками, що передбачено умовами укладеного Договору від 04.12.2018. Також до матеріалів справи долучено докази на підтвердження наявності у позивача ТОВ «Коллект центр» права вимоги до Відповідача за договором № 010/0031/82/0541136. Суд враховує, що заборгованість за відсотками нарахована за відсотковою ставкою 42 % річних, яка узгоджена [PERSON] із первісним кредитом, та відсотки нараховані у межах строку кредитування, тобто до 04.12.2022. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором №010/0031/82/0541136, від 04.12.2018 в сумі 26 701,52 грн, з яких: 11 948,93 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 14 752,59 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими у межах строку кредитування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням повністю задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У даному випадку наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що заявлені до стягнення позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, доходить висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: approved