Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] , третя особа ТДВ «Експрес Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.11.2023 року об 11 год. 50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «DAF FT XF» 105.340, д.н.з. [NUMBER] , з причепом «STAS S34», д.н.з. [NUMBER] , по проспекту Героїв України в м. Миколаєві, біля буд. 19, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроювання в праву смугу, не надав дорогу транспортному засобу «КІА CEED» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в тій смузі, куди мав намір перестроюватися водій - [PERSON] , в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача марки «KIA CEED CD/B5 PC 1/A61 B12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2024 року у справі N?946/9750/23, номер судового провадження 3/946/134/24, яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень. Транспортний засіб «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , який належить позивачу на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ТДВ «Експрес Страхування», ЄДРПОУ - 36086124, відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «ПРЕМІУМ+» від 27.07.2023 року (КАСКО). Після дорожньо-транспортної пригоди позивач звернулася до суб?єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] , сертифікат N?582/20 від 07.07.2020 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів N? 347 від 27.02.2002 року з метою проведення оцінки вартості (розміру) збитків за власні кошти, розмір якої склав 4 500, 00 грн. Відповідно до висновку за звітом N? 137/12-23/про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «КІА CEED CD/B5 РС 1/A61 B12», д.н.з. [NUMBER] від 30.11.2023 року, надалі - «Звіт», вартість матеріального збитку завданого позивачу, як власнику транспортного засобу «KIA CEED CD/BS РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 30.11.2023 року на дату оцінки складає 91 638,62 грн. Транспортний засіб позивача - новий, 2023 року випуску, відповідно до Звіту оцінювач визначив, що вартість матеріального збитку складається з вартості відновлювального ремонту та величини втрати товарної вартості автомобіля. Відповідно до наявного добровільного договору КАСКО, транспортний засіб позивача було відновлено ТОВ «Автоцентр на Будівельників», ЄДРПОУ - 33969301, за відновлювальний ремонт транспортного засобу сплатила страхова компанія ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується платіжними інструкціями N?68815351 від 27.12.2023 року N?4277112 від 26.01.2024 року та довідкою директора ТОВ «Автоцентр на Будівельників» від 14.03.2024 року. Відповідно до висновку за звітом, величина втрати товарної вартості транспортного засобу «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 30.11.2023 року на дату оцінки складає 27 538,83 грн. Листом, запрошенням на огляд об`єкта дослідження суб`єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] від 19.12.2023 року, відповідача було запрошено бути присутнім під час огляду належного позивачу пошкодженого автомобіля - «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] та направлено лист, запрошення за допомогою поштового оператора «Нова Пошта». Таким чином, позивачка вважає, що величина втрати товарної вартості транспортного засобу «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 30.11.2023 року у розмірі 27 538,83 грн., повинна бути відшкодована відповідачем на користь позивача. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь величину втрати товарної вартості транспортного засобу «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 30.11.2023 року у якості відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27 538,83 грн., витрати, пов`язані з проведенням оцінки вартості (розміру) збитків та складання звіту у розмірі 4500,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7800,00 грн., суму у якості відшкодування моральної шкоди 10\~000,00 грн., та судовий збір. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2024 року матеріали позовної заяви передано до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за підсудністю (а.с.108). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. від 26.06.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.113). Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Представник позивачки надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про свідчить поштове відправлення. 16.05.2025 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього величини втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 27 538,83 грн., вимоги щодо стягнення витрат, пов`язаних з проведенням оцінки вартості (розміру) збитків та складання звіту у розмірі 4500,00 грн. не визнає, оскільки вони повинні бути відшкодовані страховою компанією, вимоги про стягнення моральної шкоди визнає у розмірі 3 000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7800,00 грн. підлягають зменшенню до 2000,00 грн. В обґрунтування заперечення щодо стягнення витрат, пов`язаних з проведенням оцінки вартості (розміру) збитків та складання звіту у розмірі 4500,00 грн. вказав, що звіт був підставою для виплати страхового відшкодування, а тому витрати на проведення такого дослідження повинен був відшкодувати саме страховик. Щодо стягнення суми моральної шкоди відповідач вказав, що позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження заподіяної їй шкоди та доказів завдання їй шкоди, однак, розуміючи, що ДТП мало наслідком завдання особі певних страждань, вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути встановлений в розмірі 3000,00 грн. Відповідач також вважає, що не можуть бути враховані витрати, що виникли у зв`язку з участю адвоката в процедурах, які не були обов`язковими та не входять до складу правничої допомоги згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, а тому заявлена сума витрат підлягає зменшенню до 2000,00 грн. Представник ТДВ «Експрес Страхування» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно з\~ч.1\~ст.\~1192\~ЦК України\~якщо інше\~не встановлено\~законом,\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 30.11.2023 року об 11 год. 50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «DAF FT XF» 105.340, д.н.з. [NUMBER] , з причепом «STAS S34», д.н.з. [NUMBER] , по проспекту Героїв України в м. Миколаєві, біля буд. 19, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроювання в праву смугу, не надав дорогу транспортному засобу «КІА CEED», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в тій смузі, куди мав намір перестроюватися водій - [PERSON] , в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивачки марки «KIA CEED CD/B5 PC 1/A61 B12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2024 року №946/9750/23, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Постанова суду набрала чинності 30.01.2024 року (а.с.15-16). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «KIA CEED CD/B5 РС 1/A61 В12», д.н.3. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.13). Отже, судом встановлено, що із вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої автомобіль «КІА CEED» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , був пошкоджений. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається зі ст.317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Транспортний засіб «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , який належить [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ТДВ «Експрес Страхування», ЄДРПОУ - 36086124, відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «ПРЕМІУМ+» від 27.07.2023 року (КАСКО) (а.с.17, 21-22, 23-28). Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звернулася до суб?єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] , сертифікат N?582/20 від 07.07.2020 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів N? 347 від 27.02.2002 року з метою проведення оцінки вартості (розміру) збитків за власні кошти, розмір якої склав 4 500, 00 грн. Відповідно до висновку за звітом N? 137/12-23/про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «КІА CEED CD/B5 РС 1/A61 B12», д.н.з. [NUMBER] від 30.11.2023 року, надалі - «Звіт», вартість матеріального збитку завданого Позивачу, як власнику транспортного засобу «KIA CEED CD/BS РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТІ, що сталася 30.11.2023 року на дату оцінки складає 91 638,62 грн. (а.с.30-41). Листом, запрошенням на огляд об`єкта дослідження суб`єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] від 19.12.2023 року, відповідача було запрошено бути присутнім під час огляду належного Позивачу пошкодженого автомобіля - «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] та направлено лист, запрошення за допомогою поштового оператора «Нова Пошта» (а.с.66-69). Відповідно до Звіту оцінювач визначив, що вартість матеріального збитку складається з вартості відновлювального ремонту та величини втрати товарної вартості автомобіля. Відповідно до наявного добровільного договору КАСКО, транспортний засіб [PERSON] було відновлено ТОВ «Автоцентр на Будівельників», ЄДРПОУ - 33969301, за відновлювальний ремонт транспортного засобу сплатила страхова компанія ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується платіжними інструкціями N?68815351 від 27.12.2023 року N?4277112 від 26.01.2024 року та довідкою директора ТОВ «Автоцентр на Будівельників» від 14.03.2024 року (а.с.61, 62, 63). Відповідно до висновку за звітом, величина втрати товарної вартості транспортного засобу «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 30.11.2023 року на дату оцінки складає 27 538,83 грн. Відповідно до п.32.7 ч.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. За висновком Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, з яким погодився Верховний Суд у постанові по справі №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, вказувалося, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика в силу положень закону не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи, що відповідно до висновку за звітом, величина втрати товарної вартості транспортного засобу «KIA CEED CD/B5 РС 1/А61 В12», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 30.11.2023 року на дату оцінки складає 27 538,83 грн., крім того, відповідач визнав позов в частині стягнення суми величини втрати товарної вартості, вона підлягає стягненню в повному обсязі на користь [PERSON] з [PERSON] . Будь-яких доказів у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач виплачував позивачу відшкодування матеріальної шкоди матеріали справи не містять. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення величини втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 27 538,83 грн. підлягають задоволенню. Позивачка вказує, що нею здійснено ФОП [PERSON] сплату витрат, пов`язаних з проведенням оцінки вартості (розміру) збитків та складання звіту у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 11.01.2024 року (а.с.60). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що дані витрати повинна була відшкодувати страхова компанія, оскільки на підставі даного висновку ФОП [PERSON] , було також визначено величину втрати товарної вартості автомобіля, яку повинен відшкодувати відповідач. А також оцінка заданих збитків була проведена не на замовлення страхової компанії, а на замовлення позивача. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення на її користь моральної шкоди з відповідача в розмірі 10\~000 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає \~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи факт заподіяння позивачці моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням її майна, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача в завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 5\~000 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивачки [PERSON] з відповідача [PERSON] суми матеріальної шкоди у розмірі 27 538,83 грн., витрат, пов`язаних з проведенням оцінки вартості (розміру) збитків та складання звіту у розмірі 4500,00 грн., та суми у рахунок відшкодування моральної шкоди 5\~000,00 грн. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Семененко В.Б. надав правову допомогу позивачу, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 12.03.2024 року (а.с.79-82), ордером серії ВЕ №1112508 від 12.03.2024 року (а.с.89), На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 7800,00 грн. позивачем надано суду квитанції до прибуткового касового ордера від 12.03.2024 року (а.с.86, 87). Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7800,00 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог та співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню та підлягає стягненню на користь [PERSON] сума матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригод, у розмірі 27 538,83 грн., сума моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., витрати, пов`язані з проведенням оцінки вартості (розміру) збитків та складання звіту у розмірі 4500,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7800,00 грн. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягує судовий збір з відповідача на користь позивачки пропорційно сумі задоволених позовних позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 11.04.2024 року (а.с.1) позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних позовних вимог у розмірі 1049,88 грн. (86,68%).

Outcome: partial