Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

В серпні 2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що він у 2004 році закінчив Комаргородський професійний аграрний ліцей Вінницької обасті. По закінчені ліцею на його ім`я закладом було видано атестат про повну загальну середню освіту [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного атестата 02 [NUMBER] , реєстраційний номер 488 від 25 червня 2004 року; диплом кваліфікованого робітника [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного диплома [NUMBER] , реєстраційний номер 691 від 25 червня 2004 року; свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації тракториста - машиніста сільськогоспоодарського виробництва (категорії А, В, С), слюсаря - ремонтника сільськогосподарського обладнання ВН № 25355220 від 25 червня 2004 року, додаток до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1051, від 18 червня 2004 року,свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації водія автомобілів (категорія [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1013, від 10 червня 2004 року, видані на ім`я " [PERSON] ", замість " [PERSON] " На даний час заявник планує продовжувати навчання, але невідповідність його прізвища у документах його прізвища, він змушений звернутися до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт належності, що атестат про повну загальну освіту [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного атестата 02 [NUMBER] , реєстраційний номер 488 від 25 червня 2004 року, диплом кваліфікованого робітника [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного диплома [NUMBER] , реєстраційний номер 691 від 25 червня 2004 року; свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації тракториста - машиніста сільськогоспоодарського виробництва (категорії А, В, С), слюсаря - ремонтника сільськогосподарського обладнання ВН № 25355220 від 25 червня 2004 року, додаток до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1051, від 18 червня 2004 року,свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації водія автомобілів (категорія [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1013, від 10 червня 2004 року, видані на ім`я " [PERSON] ", належать [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник Комаргородського вищого професійного училища в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення`при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що в паспорті серії [NUMBER] прізвище заявника зазначено [PERSON] (а.с.4). В свідоцтві про народження прізвище заявника вказано [PERSON] (а.с.6). З військового квитка серії [NUMBER] видно, що останній виданий на ім`я [PERSON] (13). В атестаті про повну загальну освіту [NUMBER] від 25 червня 2004 року, в додатку до даного атестата 02 [NUMBER] , реєстраційний номер 488 від 25 червня 2004 року, в дипломі кваліфікованого робітника [NUMBER] від 25 червня 2004 року, в додатку до даного диплома [NUMBER] , реєстраційний номер 691 від 25 червня 2004 року; в свідоцтві про присвоєння робітничої кваліфікації тракториста - машиніста сільськогосподарського виробництва (категорії А, В, С), слюсаря - ремонтника сільськогосподарського обладнання ВН № 25355220 від 25 червня 2004 року, в додатку до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1051, від 18 червня 2004 року, в свідоцтві про присвоєння робітничої кваліфікації водія автомобілів (категорія [NUMBER] від 25 червня 2004 року, в додатку до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1013, від 10 червня 2004 року зазначено прізвище " [PERSON] " (а.с.10-17). Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Оскільки, судом встановлено та доведено, що атестат про повну загальну освіту [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного атестата 02 [NUMBER] , реєстраційний номер 488 від 25 червня 2004 року, диплом кваліфікованого робітника [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного диплома [NUMBER] , реєстраційний номер 691 від 25 червня 2004 року; свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації тракториста - машиніста сільськогоспоодарського виробництва (категорії А, В, С), слюсаря - ремонтника сільськогосподарського обладнання ВН № 25355220 від 25 червня 2004 року, додаток до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1051, від 18 червня 2004 року,свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації водія автомобілів (категорія [NUMBER] від 25 червня 2004 року, додаток до даного свідоцтва № [NUMBER] , реєстраційний номер 1013, від 10 червня 2004 року, видані на ім`я " [PERSON] ", належать [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] , даний факт підтверджується матеріалами справи, факт належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved