Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

У травні 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21440 грн та понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 29.08.2024-100001690, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 8000 гривень строком на 98 днів. Відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено\~\~\~\~ укладення\~\~\~ кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 8000 грн, а, отже, акцептовано умови договору. ТОВ «Споживчий центр»\~ зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви в неї утворилася заборгованість у розмірі 21440 гривень, яку позивач просить стягнути судовим рішенням. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 04 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року відкладено розгляд справи до 01 жовтня 2025 року для здійснення повторного виклику в судове засідання відповідача. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Мохир Я.В. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (судової повістки про виклик до суду) в її електронний кабітен у підсистемі «Електронний суд». Крім того, 18 травня 2025 року відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (ухвали про відкриття провадження) в її електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд». При цьому, відповідач не повідомила суд про причини неявки до суду, правом на подання відзиву не скористалася, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, -\~ разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 01 жовтня 2025 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, робить нижченаведений висновок. 29 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29.08.2024-100001690 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписання заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов кредитування та схвалення їх кредитором, а також підписання відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а. с. 15-21). Так, 29 серпня 2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора Е986 [PERSON] підписала заявку кредитного договору № 29.08.2024-100001690, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомилася 29 серпня 2024 року за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (а. с. 18-19). За умовами заявки № 29.08.2024-100001690 від 29 серпня 2024 року [PERSON] надано кредит на таких умовах: 1. дата надання/видачі кредиту 29 серпня 2024 року; 2. сума кредиту 8000 грн.; 3. строк, на який надається кредит, - 98 днів з дати його надання; 4. дата повернення (виплати) кредиту 04 грудня 2024 року; 5. продовження (лонгація, пролонгація) строку договору не передбачена; 6. процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; 7. комісія, пов`язана з наданням укредиту, 20 % від суми кредиту та дорівнює\~ 1600 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту; 15. неустойка: 80,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язанння. Відповідно до заявки № 29.08.2024-100001690 від 29 серпня 2024 року реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4731-21хх-хххх-6273. Згідно з п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальниу коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів\~ електронного платіжного засобу споживача 4731-21хх-хххх-6273. Згідно з п. 11.4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно позичальником. 29 серпня 2024 року о 15:15:31 год через сервіс онлайн платежів iPay.ua позичальнику на платіжну картку [NUMBER] здійснено виплату грошових коштів у сумі 8000 грн за договором № 29.08.2024-100001690, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 28-2304 від 23 квітня 2025 року (а. с. 9). Зі\~\~\~\~\~ змісту\~\~\~\~\~ довідки-розрахунку\~\~\~\~ про\~\~\~\~ стан\~\~\~\~\~ заборгованості за кредитним договором № 29.08.2024-100001690 від 29 серпня 2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 8000 грн основний борг, 7840 грн проценти за період з 29 серпня 2024 року по 04 грудня 2024 року, 16000,00 грн комісія, 4000 грн неустойка (а. с. 14).\~ За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України\~ визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Як убачається з матеріалів справи, 29 серпня 2024 року між сторонами укладено кредитний договір № 29.08.2024-100001690 в електронній формі, умови якого позивачем виконано, надано відповідачеві кредитні кошти в сумі 8000 грн. Відповідач у передбачений договором 98-денний строк кредит не повернула. Оскільки [PERSON] належним чином не виконала умови укладеного з ТОВ «Споживчий центр» кредитного договору № 29.08.2024-100001690 від 29 серпня 2024 року, суму отриманих від позивача грошових коштів у повному обсязі не повернула, позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту у розмірі 8000 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про правомірність заявленої вимоги товариства про стягнення з відповідача заборгованості за процентами та комісією, суд виходить з того, що позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за період з 29 серпня 2024 року по 04 грудня 2024 року у сумі 7840 грн. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині заявлених вимог, ТОВ «Споживчий центр» указувало на те, що за умовами договору № 29.08.2024-100001690 сторонами погоджено сплату процентів за ставкою 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, а також погоджено строк кредитування 98 днів з дати надання кредиту. За розрахунком позивача заборгованість за процентами за період з 29 серпня 2024 року по 04 грудня 2024 року, тобто протягом 98 днів (у межах строку кредитування), становить 7840 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, а саме: 8000 грн (сума кредиту) x 1 % (процентна ставка) x 98 (кількість днів користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит) = 7840 грн)\~ та проаналізувавши умови договору № 29.08.2024-100001690 від 29 серпня 2024 року щодо порядку нарахування відсотків за кредитом, суд погоджується з тим, що заборгованість по процентах за період з 29 серпня 2024 року по 04 грудня 2024 року становить 7840 грн та вважає, що з відповідача необхідно стягнути саме таку суму заборгованості про процентах, а також комісію, пов`язану з наданням кредиту, у сумі 1600,00 грн, яка була передбачена умовами кредитування, та з порядком нарахування і розміром якої відповідач була ознайомлена при укладенні договору. Щодо стягнення із відповідача неустойки у розмірі 4000 грн за порушення позичальником зобов`язання, суд зазначає таке. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. Так відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Кредитний договір з відповідачем був укладений 29 серпня 2024 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому, ураховуючи р. 6 кредитного договору, яким передбачена відповідальність за порушення його умов, вимога позивача про стягнення пені в розмірі 4000 грн є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Відповідно до умов кредитного договору відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто нею у позику були отримані гроші для задоволення споживчих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми ЗУ "Про споживче кредитування". Зважаючи на викладене, пеня в розмірі 4000 грн за прострочення позичальником виконання зобов`язання підлягає стягненню із відповідача. Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, поданий позивачем розрахунок заборгованості суд бере до уваги як належний та допустимий доказ. На спростування зазначених позивачем доводів відповідач будь-яких доказів не надала. Суд уважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором. При цьому, відповідач не скористалася своїми процесуальними правами та не надала суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування на підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а, відтак, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд робить висновок, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved