Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи [PERSON] через свого представника звернулася в суд з позовом до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживачів та стягнення невиплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 08.01.2025 року невідома особа, яка представилася працівником служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк», шахрайським способом заволоділа її коштами, які зберігалися на карткових рахунках АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 144 036,00 грн. Також, проти її волі, невідома особа відкрила від її імені (позивача) кредитні рахунки та заволоділа коштами: 30000,00 грн. в «Перший міжнародний банк» (договір 200339397449), 10400,00 грн. в «Акцент банк» (договір №43238198) та 10000,00 грн. в «УніверсалБанк» (договір 26206353815718). Зрозумівши, що вона стала жертвою шахраїв, вона звернулася до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та повідомила про кримінальне правопорушення. Вона, як потерпіла від шахрайства, не мала доброї волі на укладення кредитів та перерахунку коштів шахраю. Зазначає, що із карткового рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) невстановлена особа шахрайським способом заволоділа коштами на загальну суму 100 702,50 грн.; із карткового рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) на загальну суму 43 333,50 грн., що в сукупності становить 144 036,00 грн. Відповідно до електронного полісу №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року, її кошти, які зберігалися на карткових рахунках АТ КБ «ПриватБанк», застраховані від фінансових ризиків. 09.01.2025 року вона повідомила АТ КБ «ПриватБанк», який в свою чергу повідомив ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про страховий випадок. Однак всупереч умов електронного полісу №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року, відповідач виплатив страхове відшкодування в сумі тільки 23 718,00 грн., не виплативши ще 48 300,00 грн., враховуючи умови договору про страховий випадок «Соціальний інжиніринг» (повернення 50 відсотків від суми протиправної або незаконної операції). У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить суд зобов`язати ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» виплатити їй недоотриману страхову виплату, згідно електронного полісу №VFNISKM-228E7UB в розмірі 48 300,00 грн. та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору та на професійну правничу допомогу. Представник відповідача, 28.08.2025 подала відзив на позов в якому зазначила, що ПрАТ «СК «ВУСО» заперечує проти позовних вимог повністю. Зазначає, що між ПpAT «СК «BУCO» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків власника рахунку від шахрайства №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року. 09.01.2025p. відповідач отримав від позивача повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку. Обставини заявленої страхувальником події та підтвердженого Витягом з ЄРДР кримінального правопорушення відповідають ознакам страхового ризику, передбаченого п.п. 6.1.13. Договору «Соціальний інжиніринг» - здійснення платіжних операцій по картковому рахунку Страхувальника під впливом шахрая». Для визначення розміру збитку страховиком було отримано виписки по карткам/ рахункам AT КБ «ПриватБанк» №K7U8RHB9PRR2CLGU від 09.01.2025 року та №5VHLCJMKC4VQM635 від 09.01.2025 року. Відповідно до наданих страхувальником виписок по карткам/ рахункам AT «КБ «ПриватБанк», встановлено здійснення наступних грошових переказів на власну банківську картку, зняття готівки та платіжних операцій: 08.01.2025 року о 14:43 год. зняття готівки в банкоматі на суму 8300 грн.; 08.01.2025 року о 14:44 год. зняття готівки в банкоматі на суму 8300 грн.; 08.01.2025 року о 14:49 год. переказ на власну банківську картку в сумі 48000 грн.; 08.01.2025 року о 14:52 год. зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 08.01.2025 року о 14:54 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:55 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:57 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:58 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:58 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 15:28 год. переказ на власну банківську картку в сумі 49000 грн.; 08.01.2025 року о 15:36 год. зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 08.01.2025 року о 15:37 год. зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 08.01.2025 року о 17:02 год. платіжна операція на суму 29145 грн.; 08.01.2025 року о 17:05 год. платіжна операція на суму 11557,50 грн.; 08.01.2025 року о 17:06 год. платіжна операція на суму 6733,50 грн. Отже, загальна сума здійснених платіжних операцій по картковому рахунку страхувальника під впливом шахрая становить 47436,00 грн. За умовами Договору по страховому ризику «Соціальний інжиніринг» встановлена франшиза 50% від суми протиправної aбo незаконної операції. 3 урахуванням зазначеного вище, 12.03.2025 ПpAT «СК «BУCO» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 23 718,00 грн. відповідно до умов Договору. 09.09.2025 року через систему «Електронний суд» позивач через свого представника подала відповідь на відзив в якій зазначила, що згідно Електронного полісу №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року її кошти, які зберігались на карткових рахунках КБ «Приват Банк», застраховані від фінансових ризиків. Відповідно до п. 4.3 Електронного полісу, Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві. Пунктом 6 Електронного полісу передбачено страховий випадок, франшизу, страховий тариф та страхову виплату. Так, згідно пункту 6.1.13 визначено, що «Соціальний інжиніринг» - здійснення платіжних операцій по картковому рахунку страхувальника від впливом шахрая. Сума страхового відшкодування при цьому становить 50 % розміру коштів, яким заволодів шахрай. Iз карткового рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) невстановлена особа шахрайським способом заволоділа коштами на загальну суму 100 702,5 грн.; із карткового рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) невстановлена особа шахрайським способом заволоділа коштами на загальну суму 43 333,5 грн. Загалом із її карткових рахунків КБ «Приватбанк» невідома особа шахрайським способом заволоділа на загальну суму 144 036,00 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна операція - будь- яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього. Пунктом 4 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 05.11.2014 № 705, визначено, що платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками. Також, Правлінням Національного Банку України у Постанові «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» (Інструкція, розд.1, п.4) 25.09.2018 № 103, визначено, що платіжна операція - касова операція, яка передбачає внесення готівки/зняття готівки на підставі платіжної інструкції. Окрім того, Директивою Європейського Парламенту і Ради (ЄС) № 2015/2366 від 25 листопада 2015 року про платіжні послуги на внутрішньому ринку, про внесення змін до Директив 2002/65/ЄС, 2009/110/ЄС та 2013/36/ЄС і Регламенту (ЄС) № 1093/2010 та про скасування Директиви 2007/64/ЄС (Текст стосується ЄЕП) (ст.4) 25.11.2015, визначено, що "Платіжна операція" означає дію, ініційовану платником, або від його імені, або отримувачем платежу та полягає у внесенні, переказі або знятті коштів, незалежно від будь-яких пов`язаних із такою дією зобов`язань між платником та отримувачем платежу. Враховуючи те, що поняття «платіжні операції» визначене чинним законодавством і включає будь-яке внесення, переказ або зняття коштів, доводи сторони відповідача про правомірність відмови позивачу у здійсненні страхового відшкодування коштів, котрі остання знімала та в подальшому через термінал зараховувала на рахунок шахрая, є необґрунтованими. ІІ. Позиція учасників процесу В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить підтвердження у матеріалах справи. Представник позивача (за договором про надання правничої допомоги) [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на зміст позову та відповідь на відзив, просила суд задовольнити позов, а також стягнути з відповідача судовий збір. Додатково наголосила, що платіжна операція - це будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього. Тобто усі дії позивача із її грошовими коштами, які перебували на рахунках АТ КБ «ПриватБанк» підпадають під страховий випадок згідно Електронного полісу №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву просила суд проводити розгляд справи без її участі та відмовити в позові повністю. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.08.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 21.08.2025 року постановлено закрити підготовче провадження в справі та призначити її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 11.09.2025 року постановлено поновити стороні відповідача пропущений процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву. Прийняти до розгляду відзив, поданий до суду представником відповідача у цивільній справі №156/925/25. 30.09.2025 року розгляд справи відкладено в зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні. В судовому засіданні, 06.10.2025 року заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що між ПpAT «СК «BУCO» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків власника рахунку від шахрайства №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року. Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов"язані з фінансовими збитками внаслідок непередбачених подій ( страхових ризиків передбачених п.п.6.1.1 - 6.1.13 Полісу) по відношенню до коштів страхувальника, які розміщені на рахунках, відкритих в АТ "КБ ПриватБанку" або переказ яких здійснюється АТ "КБ ПриватБанк". У розділі 5 "Застраховані кошти" сторони погодили, що договір страхування укладається стосовно грошових коштів, які розміщено на поточних, депозитних, карткових рахунках Страхувальника, відкритих в АТ "КБ ПриватБанк" та грошових коштів переказ яких здійснюється АТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до п. 4.3 Електронного полісу, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві. Розділом 6 Електронного полісу передбачено страховий випадок, франшизу, страховий тариф та страхову виплату. Так, згідно Розділу 6 визначено перелік страхових випадків серед яких - «Соціальний інжиніринг» - здійснення платіжних операцій по картковому рахунку страхувальника від впливом шахрая. За ризиками передбаченими в п.п.6.1.1-6.1.13 полісу ліміт відповідальності страховика за даними страховими випадками становить 50% від страхової суми передбаченої п.6.2 Полісу. Відповідно до копії Витягу з ЄРДР, за зверненням позивача 09.01.2025 року було зареєстровано кримінальне провадження №12025030520000015, за ч.3 ст. 190 КК України, оскільки невідома особа 08.01.2025, шахрайським способом, під приводом збереження грошових коштів, попередньо зателефонувавши з номерів телефону [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , незаконно заволоділа грошовими коштами [PERSON] в сумі 206 915,00 грн., які остання в період часу з 16:09 год. по 20:10 год. самостійно перераховувала декількома транзакціями з власних банківських карток Приватбанку, Монобанку, А-банку, ПУМБ на різні банківські картки. У протоколі допиту потерпілої [PERSON] зазначено, що 08.01.2025 року до неї зателефонувала невідома особа, яка представилася працівником служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк» та повідомила, що якась стороння особа намагалася переказати її грошові кошти на інший рахунок, однак вони зависли між рахунками. Для того, щоб зберегти грошові кошти, потрібно їх зняти та покласти на рахунки, які вкаже працівник служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк». [PERSON] повірила тій особі та здійснювала операції по зняттю грошових коштів з доступних банкоматів, переведенню грошових коштів на іншу банківську картку, а коли отримала номери банківських карток від працівника служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк», здійснила переказ грошових коштів. Крім того, від імені позивача, без її згоди, були отримані грошові кошти в кредит у різних банках. На підтвердження позовних вимог позивачем також надано протокол огляду предмету від 09.01.2025, а саме мобільного телефону позивача « Samsung Galaxy F35 5G » в якому виявлено інформацію з додатків «Приват24», «Abank24», «Sens SupperApp», «Монобанк» та « ПУМБ », яка може мати значення для досудового розслідування. Із виписок по рахунках [PERSON] встановлено, що остання 08.01.2025 року знімала грошові кошти та здійснювала операції щодо переведення грошових коштів на різні банківські картки. Представник позивача [PERSON] , зверталася із письмовою претензією до ПрАТ «СК «ВУСО» про відшкодування шкоди, в якій просила юридичну особу здійснити страхову виплату згідно передбаченого договору №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року. На заявлену претензію ПрАТ «СК «ВУСО» надало відповідь представнику позивача [PERSON] в якій зазначило, що відповідно до п.6.1.13 Договору та документів наданих страхувальнику обставин випадку, сума грошових коштів, що була перерахована з рахунків страхувальника відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» та переказ яких здійснювався АТ КБ «ПриватБанк» складає 47 436,00 грн. Тобто, 12.03.2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 23 718,00 грн., відповідно до умов договору. На повторну претензію представника позивача [PERSON] від 24.06.2025 року, ПрАТ «СК «ВУСО» зазначило, що відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» по рахунках позивача були здійснені операції, в тому числі 08.01.2025 року о 17:02 год. платіжна операція на суму 29145 грн.; 08.01.2025 року о 17:05 год. платіжна операція на суму 11557,50 грн., 08.01.2025 року о 17:06 год. платіжна операція на суму 6733,50 грн. Тобто виписка підтверджує тільки три операції, які пов`язані з здійсненням розрахунків в безготівковій формі і протиправність яких підтверджена Витягом із ЄРДР. Всі інші операції пов`язані з зняттям страхувальником грошових коштів в банкоматах, не є страховим випадком. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Принцип свободи договору є фундаментальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом. Сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини лише у випадках, якщо існує пряма заборона, встановлена актом. Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч.1 ст.980 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Положеннями ст.94 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Страхова сума може бути встановлена за окремим об`єктом страхування, страховим випадком, групою страхових випадків, договором страхування в цілому. Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. Договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування. Страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч.1 та 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). В постанові Верховного Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року (справа № 560/898/16-ц) висловлено висновок, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Так, позиція позивача зводиться до того, що вказана вище подія підпадає під страховий випадок, визначений п.6.1.13. договору добровільного страхування фінансових ризиків власника рахунку від шахрайства №VFNISKM-228E7UB від 14.09.2022 року, а саме «соціальний інжиніринг», оскільки 08.01.2025 невідома особа шахрайським способом заволоділа коштами позивача із карткових рахунків КБ "ПриватБанк" на загальну суму 144036 грн., а отже згідно умов договору вважає, що страхова компанія зобов"язана відшкодувати 50% від суми протиправної або незаконної операції, яка у випадку [PERSON] становить 72018 грн., однак всупереч умов електронного полісу відповідач виплатив страхове відшкодування на суму лише 23718 грн. та невиплаченими залишаються 48300 грн. Згідно з ч.1 ст.637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України зазначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст.213 ЦК України. Як вбачається з електронного полісу добровільного страхування фінансових ризиків власника рахунку від шахрайства, «соціальний інжиніринг» визначений, як здійснення платіжних операцій по картковому рахунку страхувальника під впливом шахрая. При цьому загальноприйнятим є визначення соціального інжинірингу як методу несанкціонованого доступу до конфіденційної інформації (паролів доступу/ключів захисту чи інших секретних даних) або систем зберігання інформації без використання технічних засобів, тобто шляхом психологічного впливу, маніпулювання свідомістю «жертв» соціального інженера. Застосування граматичного, логічного та спеціально-юридичного способів тлумачення використаного у вказаному вище договорі добровільного страхування терміну «соціальний інжиніринг» дає підстави для висновки, під ним слід розуміти випадки здійснення особою платіжних операцій по своєму картковому рахунку під впливом «соціального інженера» без використання останнім технічних засобів, тобто лише шляхом психологічного впливу на особу, маніпулювання її свідомістю. Відповідач в ході розгляду цивільної справи не заперечив, що страховий випадок, що стався з позивачем підпадає під ознаки «соціального інжинірингу», однак зазначає, що згідно з виписок по карткам/рахункам AT КБ «ПриватБанк» №K7U8RHB9PRR2CLGU від 09.01.2025 року та №5VHLCJMKC4VQM635 від 09.01.2025 року, загальна сума платіжних операцій по картковому рахунку страхувальника під впливом шахрая становить 47436,00 грн. (08.01.2025 року о 17:02 год. платіжна операція на суму 29145 грн.; 08.01.2025 року о 17:05 год. платіжна операція на суму 11557,50 грн. 08.01.2025 року о 17:06 год. платіжна операція на суму 6733,50 грн.). За умовами Договору по страховому ризику «Соціальний інжиніринг» 12.03.2025 року ПpAT «СК «BУCO» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 23 718,00 грн. відповідно до умов Договору. В той же час суд звертає увагу, що предметом договору страхування між сторонами є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов"язані з фінансовими збитками внаслідок непередбачених подій ( страхових ризиків передбачених п.п.6.1.1 - 6.1.13 Полісу) по відношенню до коштів страхувальника, які розміщені саме на рахунках, відкритих в АТ "КБ ПриватБанку" або переказ яких здійснюється АТ "КБ ПриватБанк". У розділі 5 "Застраховані кошти" сторони погодили, що договір страхування укладається стосовно грошових коштів, які розміщено на поточних, депозитних, карткових рахунках Страхувальника, відкритих в АТ "КБ ПриватБанк" та грошових коштів переказ яких здійснюється АТ КБ "ПриватБанк". В той же час позивачкою, 08.01.2025 було здійснено наступні грошові перекази на власну банківську картку, зняття готівки та платіжні операції: 08.01.2025 року о 14:43 год. зняття готівки в банкоматі на суму 8300 грн.; 08.01.2025 року о 14:44 год. зняття готівки в банкоматі на суму 8300 грн.; 08.01.2025 року о 14:49 год. переказ на власну банківську картку в сумі 48000 грн.; 08.01.2025 року о 14:52 год. зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 08.01.2025 року о 14:54 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:55 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:57 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:58 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 14:58 год. зняття готівки в банкоматі на суму 4000 грн.; 08.01.2025 року о 15:28 год. переказ на власну банківську картку в сумі 49000 грн.; 08.01.2025 року о 15:36 год. зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 08.01.2025 року о 15:37 год. зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн.; 08.01.2025 року о 17:02 год. платіжна операція на суму 29145 грн.; 08.01.2025 року о 17:05 год. платіжна операція на суму 11557,50 грн.; 08.01.2025 року о 17:06 год. платіжна операція на суму 6733,50 грн. Тобто сума грошових коштів, що була перерахована з рахунків страхувальника відкритих в АТ КБ "ПриватБанк" та переказ яких здійснювався АТ "КБ Приватбанк" складає 47436 грн., саме ці кошти є застрахованими коштами відповідно до вище наведеного договору страхування. Як вірно зазначає відповідач, лише три операції були здійснені позивачем в безготівковій формі, усі інші операції пов"язані із зняттям страхувальником готівкових коштів в банкоматах. Зважаючи на те, що сторони погодили істотні умови договору, а саме його предмет - договір страхування укладається стосовно грошових коштів, які розміщено на поточних, депозитних, карткових рахунках Страхувальника, відкритих АТ "КБ ПриватБанк" та грошових коштів переказ яких здійснюється АТ "КБ ПриватБанк", погодили, які кошти у даному випадку є застрахованими, готівкові кошти у даному випадку не є застрахованими відповідно до умов договору. Крім цього суд звертає увагу на те, що після зняття готівки в банкоматах кошти уже не є такими, що розміщені на рахунках та переходять у фізичну форму - готівкову і відповідно виходять за межі страхового покриття. Оскільки позивач власноручно зняла із банківських терміналів (банкоматів) грошові кошти, змінивши тим самим їх статус та місце знаходження, такі кошти відповідно втратили статус застрахованих відповідно до дії договору страхування, тому суд приходить до висновку, що у даному випадку підстави для задоволення позову відсутні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). VІ. Судові витрати Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed