Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором №4325393542 в розмірі 10143,97 грн, з яких 7604,58 грн сума основного боргу; 0,67 грн сума боргу за відсотками та 2538,72 грн. сума заборгованості по комісії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та\~відповідачем укладено кредитний договір № 4325393542. Вказаний договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК«ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК« ЦФР» www.kreditmarket.ua з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» підписано договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 08.11.2023 між ТОВ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ЄАПБ») укладено договір факторингу №НІ/11/10-Ф від 08.11.2023, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ «Таскомбанк» передав позивачу право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача у сумі 10143,97 грн, з яких 7604,58,00 грн. сума основного боргу, 0,67 грн. сума заборгованості за відсотками та 2538,72 грн. сума заборгованості по комісії. Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Виклик сторін відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір №4325393542, відповідно до п.1.2. якого\~відповідач отримав кредит в розмірі 14104,00 грн. Пунктом 1.4.1. договору встановлено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Пунктом 1.3. договору встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5393542, який є невід`ємною частиною цього Договору. Крім того, в пункті 2.1. договору зазначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦРФ» редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір (а.с.6-9). До договору позивачем додано розрахунок заборгованості та паспорт кредиту. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» підписано договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п.2.1. договору) У пункті 2.2 договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору. Передача Кредитних справ та іншої Документації за Кредитом регламентується окремим Договором зберігання , що укладається між Сторонами (а.с.13-14). На підставі Договору факторингу № НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 (далі договору факторингу), укладеного між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ТОВ «ЄАПБ», АТ «Таскомбанк» передало (відступило), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, до яких належить, зокрема, і відповідач з сумою боргу 10143,97 гривень (7604,58 грн. сума основного боргу, 0,67 грн. сума боргу за відсотками та 2538,72 - сума заборгованості по комісії) (а.с. 15-16). Факт переходу від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості позивач підтверджує підписаним сторонами Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу від 08.11.2023 (а.с.17). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, у [PERSON] за кредитним договором наявна заборгованість, яка становить 10143,97 гривні, що збігається з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 18). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.\~1054\~ЦК\~України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Надаючи оцінку\~наданим позивачем\~доказів на\~підтвердження своїх\~вимог,\~суд дійшов висновку,\~що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження фактичного виконання первісним кредитором ТзОВ « ФК «Центр фінансових рішень» кредитного договору, зокрема з матеріалів справи не вбачається отримання відповідачем кредитних коштів від кредитодавця. Крім того, відсутні виписки по рахунках відповідача, з яких можна було б встановити порядок здійснення [PERSON] платежів з метою погашення боргу та порядок нарахування відсотків за тілом кредиту. Зазначене не дає можливості суду перевірити, чи відбувся факт перерахування в дійсності коштів позичальнику, чи користувався кредитними коштами відповідач, а також з`ясувати структуру заборгованості. \~Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо наявності заборгованості у відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16.09.2020. Сам факт укладення (підписання) кредитного договору не є достатньою підставою вважати, що позичальник отримав грошові кошти (кредит) і у нього виникло зобов`язання повернути їх та сплатити проценти, оскільки зі змісту\~ст. 1054 ЦК України\~та п. 1-1 ч.1\~ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»\~слідує, що кредитний договір (договір про споживчий кредит) є консенсуальним договором, на виконання якого сторони зобов`язуються вчинити певні дії, зокрема, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Факт виконання укладеного кредитного договору, зокрема обставини надання позичальнику кредитних коштів у розмірі, передбаченому кредитним договором, підлягає доказуванню. Окрім того, у справі відсутні докази на підтвердження оплати за договорами факторингу № НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 та №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «ЄАПБ». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги. У постановах Верховного Суду від 02.11.2021 № 905/306/17, від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття права вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Крім того, у постанові № 905/306/17 від 02.11.2021 Верховний Суд виснував, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах. В постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, серед іншого, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. На переконання\~ суду,\~ розрахунок заборгованості,\~ виконаний представником\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»,\~за відсутності\~жодного іншого\~доказу виконання\~кредитного договору, \~не задовольняє\~стандарту «переваги \~більш вагомих \~доказів» щодо\~ доказування обставини отримання відповідачем\~у первісних кредиторів кредиту \~на підставі\~ кредитних договорів,\~ оскільки не\~ є первинним\~ документом,\~ який підтверджує укладення договору\~на умовах,\~які вказані позивачем у\~позовній заяві. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обставини виникнення у ТОВ «ЄАПБ» права грошових вимог до [PERSON] за кредитним договором № 4325393542 від 06.05.2021 не знайшли свого підтвердження у цій справі, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості та розмір такої заборгованості, а також не доведено факту переходу прав вимоги до відповідача від первісного кредитора, а тому у позові слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed