Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

І. Позиції сторін Аргументи позивача 09.12.2024 до суду надійшла позовна заява Кооператив до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33260,67 грн. Позов обґрунтований тим, що: -Кооператив здійснює управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] ; -також Кооператив забезпечував мешканців будинку комунальними послугами з постачання питної води та приймання стічних вод, централізованим постачанням гарячої води та централізованим опаленням; -відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тому зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги; -свої зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 33 260,27 гривень, з яких: 27 775,70 - основної заборгованості; 5 484,97 - інфляційних втрат та 3% річних Позиція відповідача [PERSON] та [PERSON] на позовні вимоги не відреагували, про судовий розгляд справи були повідомлені належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Відзив на позовну заяву відповідачі не подали. ІІ. Процесуальні дії суду 17 грудня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій визначив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 27 березня 2024 року суд направив на адресу [PERSON] та [PERSON] ухвалу про відкриття провадження у справі, а також примірники позовної заяви і додатків до неї. Поштові конверти, яким відповідачам на їх зареєстроване місце проживання суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення/досилання від 16.04.2025 стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Суд зауважує, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22). Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника - суду. Також суд повідомляв [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (а.с. 62). З огляду на викладене, суд ужив всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи. Проте відповідачі у встановлений судом строк заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмовий відзив на позов не подала. За таких обставин, суд вирішує справи за наявними матеріалами відповідно до положень частини п`ятої статті 279 і частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Обставини, які встановив суд Відповідно до статуту ЖБК, затвердженого протоколом № 3 загальних зборів членів ЖБК 28.12.2016, ЖБК створене громадянами України, які брали участь у будівництві багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с. 21-33). Згідно з п.п. 2.3. Статуту ЖБК, видами діяльності Кооперативу є: -комплексне обслуговування об`єктів; -надання в оренду чи експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; -створення інфраструктури для експлуатації побудованого будинку; -контроль за своєчасним наданням комунальних послуг, забезпечення надходження коштів для сплати всіх платежів; -експлуатація, обслуговування та ремонт житлового будинку; -благоустрій та утримання прибудинкової території; -укладання та контроль за виконанням договорів, пов`язаних з обслуговуванням, експлуатацією і ремонтом житлового будинку і надвірних будівель та утримання прибудинкової території; -проведення заходів щодо придбання земельної ділянки (прибудинкової території); -організація культурно-побутового обслуговування членів Кооперативу і членів їх сімей. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 123003945 від 02.12.2024 (а.с. 42). 08 грудня 1999 року Державне комунальне об`єднання «Київводоканал» (постачальник) та Кооператив (абонент) уклали договір № 07373/4-11 на послуги водопостачання та водовідведення (а.с. 11-15). Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується забезпечити абоненту постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент сплатити за вищевказані послуги на умовах, які визначені цим договором та правилами користування системами комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженим наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 № 65. Згідно з п. 3.1. договору, кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань водолічильників здійснюється. Як правило, щомісясчно представником постачальника спільно з представником абонента. Відповідно до п. 3.2. договору, якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника, або їх зіпсовано не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників. У разі тривалості роботи роботи водолічильників менше 2-х місяців кількість води визначається за період роботи водолічильника не менше 10 днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не проводиться. Згідно з п. 3.3. договору, якщо водолічильники відсутні, постачальник визначає інший засіб обліку використаної води, передбачений Правилами (а.с. 12). 01 листопада 2018 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (постачальник) та Кооператив (Споживач) уклали договір № 810035 на постачання теплової енергії у гарячій воді (а.с. 17-20). Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, в споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених у цьому договорі. Згідно з п. 2.3.1. договору, споживач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку 2 (а.с. 17). Згідно з витягом протоколу тариф на внески на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.01.2013 становить 4,75 грн за квадратний метр загальної площі для квартир першого поверху, 5,52 грн - для інших квартир (а.с. 35). Відповідно до протоколу № 10 загальних зборів членів Кооперативу від 22.10.2023, затверджений кошторис, внески в якому складають 8,75 грн за м? з 1 по 6 квартиру і 9,46 грн за м? з 7 по 111 квартиру (а.с. 36-37). Відповідно до протоколу № 12 загальних зборів членів Кооперативу від 14.01.2024, згідно розробленого кошторису, затверджені внески на управління будинку в розмірі 9,50 грн за м? з 1 по 6 квартиру і 10,28 грн за м? з 7 по 111 квартиру (а.с. 38-40). Згідно з розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та 3% річних ( [ADDRESS] ), сума боргу відповідачів за період з листопада 2021 по листопад 2024 (а.с. 9) становить 33 260,67 грн, з яких: -сума боргу станом на 01.12.2024 - 27 775,70 грн; -3% річних - 1 122,73 грн; -інфляційна складова боргу - 4 362,23 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) (а.с. 10), нарахована сума заборгованості складається з: а) витрат на утримання будинку в сумі 14 870,48 грн; б) компенсації витрат за надання послуги з централізованого опалення в сумі 20 187,28 грн; в) компенсації витрат за надання послуги з гарячого водопостачання та водовідведення в сумі 20 950,24 грн; г) компенсації витрат за надання послуги з холодного водопостачання та водовідведення в сумі 6 942,21 грн; Загальна сума оплачених житлово-комунальних послуг становить 33 041,90 грн, що підтверджується платіжними інструкціями АТ «Ощадбанк» від 03.06.2022, 06.06.2022, 24.11.2022, 19.05.2023 (а.с. 43-46). ІV. Мотиви суду Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частина перша статті 4 ЦПК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду від 04 вересня 2024 року в справі № 756/1384/20). Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань зі сплати житлово-комунальних послуг. Зазначені правовідносини врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України «Про кооперацію» № 1087-IV від 10.07.2003 (далі - Закон № 1087-IV), Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 (далі - Закон № 417-VIII). Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Послуга з управління багатоквартирним будинком - це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (пункт 12 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Відповідно до ст. 2 Закону № № 1087-IV кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до положень статті 10 Закону № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно зі ст. 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згіідно з п. 6 ч.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII колективний споживач - це юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону № 2189-VIII за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачуватинадані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (частина перша статті 9 Закону № 2189-VIII). Наведені норми встановлюють імперативний обов`язок споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначеному обов`язку кореспондує право Кооперативу вимагати від мешканців будинку своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законодавством та статутом об`єднання внесків і платежів та спожитих житлово-комунальних послуг. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, суд, вирішуючи цю справу, має встановити чи надав позивач належні, допустимі, достовірні і достатні докази наявності у відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні у заявленому розмірі, а також чи надали відповідачі належні, допустимі, достовірні і достатні докази сплати такої заборгованості. V. Оцінка і висновки суду У [PERSON] та [PERSON] , як у осіб, які зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , є зобов`язання перед Кооперативом з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком. Кооператив пред`явив вимогу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] основної заборгованості та інфляційних нарахувань і 3% річних за надані житлово-комунальні послуги, а саме за управління багатоквартирним будинком, компенсацію витрат за централізоване опалення, централізоване гаряче водопостачання, постачання питної води та приймання стічних вод з листопада 2021 року до листопада 2024 року. На підтвердження розміру заборгованості Кооператив надав протоколи загальних зборів членів Кооперативу, якими встановлено плату за утримання будинку, розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги, довідку про нарахування та сплату за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Суд приймає зазначені докази на підтвердження заборгованості за управління багатоквартирним будинком та визнає доведеним розмір заборгованості в сумі 14 870,48 грн. Водночас доказів обґрунтованості розрахунку компенсації витрат за надання послуг з централізованого опалення, з гарячого водопостачання та водовідведення, з холодного водопостачання та водовідведення Кооператив не надав. Так, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б розмір застосованих тарифів за вказані комунальні послуги та механізм їх формування. За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити правильність здійснених нарахувань заборгованості та наданого розрахунку. Саме по собі зазначення тарифів на централізоване опалення, гаряче водопостачання та водовідведення, холодне водопостачання та водовідведення без їх документального підтвердження не є достатнім доказом наявності заборгованості у заявленому розмірі. Додані до позовної заяви договори на послуги водопостачання та водовідведення, на постачання теплової енергії у гарячій воді суд відхиляє, адже будь-якої інформації про тарифи на вказані послуги вони не містять. Зокрема, Додаток 2, у якому, відповідно до договору № 810035 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2018, зазначені терміни сплати за спожиту теплову енергію та тарифи, Кооператив не надав. Інших доказів, які підтверджували би правильність розрахунку витрат за вказані послуги, як-от: рішень про затвердження тарифів, актів зняття показників будинкового лічильника тощо, ОСББ не надало. За таких обставин, суми заборгованості за компенсації витрат за надання послуг з централізованого опалення, з гарячого водопостачання та водовідведення, з холодного водопостачання та водовідведення суд визнає необґрунтованими. За період з червня 2022 року до листопада 2023 року відповідачі сплатили 33 041,90 грн за спожиті житлово-комунальні послуги. Зазначену обставину позивач не оспорює, оскільки відобразив її у поданому суду розрахунку заборгованості та надав відповідні платіжні документи. Отже, доведений розмір заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги становить 14 870,48 грн, а сума сплачена відповідачами перевищує цей розмір і становить 33 041,90 грн. За таких обставин, вимогу про стягнення основної заборгованості суд визнає необґрунтованою. Вимога про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних є похідною від вимоги про стягнення основної заборгованості і може бути задоволена в разі порушення відповідачами грошового зобов`язання. Оскільки вимогу про стягнення основної заборгованості суд визнав необґрунтованою, вимога про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, суд відмовляє в позові повністю. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Позивач сплатив судовий збір в сумі 3 028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ОЩАДБАНК» № 183 від 02.12.2024 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, сума судового збору з відповідачів на користь позивача стягненню не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed