Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Акціонерне товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №4214721605 від 26 травня 2020 року в розмірі 68160,25 грн, з яких: 40108,71 грн борг по тілу кредиту (в т.ч. прострочений), 6874,53 грн борг по річних процентах (в т.ч. прострочений), 21177,01 грн борг по щомісячних процентах (в т.ч. прострочений). Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26.05.2020р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») і [PERSON] було укладено зазначений кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у сумі 57464,00 грн, дата закінчення договору 05.12.2024р. На підставі договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «ТАСКОМБАНК», як новому кредитору, права вимоги до позичальників згідно реєстру прав вимоги, зокрема й до відповідача за вказаним кредитним договором від 26.05.2020р., про що його повідомлено. Однак відповідач порушив свої зобов`язання й не виконав умови даного кредитного договору, кредитні кошти у встановлені строки не повернув, на неодноразові телефонні повідомлення банку щодо необхідності погашення кредитної заборгованості не відреагував, що й спонукало позивача звернутися з даним позовом до суду. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 02 вересня 2025 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.1, 4 прохальної частини позову просив розглядати справу саме в такому порядку та без його участі, а приписи ст.19, 274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін 02 вересня 2025 року було надіслано за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (свобода договору). За приписами ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «ЦФР»). Умови договорів приєднання розробляються кредитодавцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим кредитодавець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). За змістом положень ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства). Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2020 року [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «ЦФР» із заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг та 26.05.2020р. між ними було укладено кредитний договір №4214721605. За умовами даного договору кредитодавець зобов`язувався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1.1); кредит надається позичальнику на наступних умова: сума кредиту 57464,00 грн; строк, на який надається кредит, 48 місяців (п.1.2); позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №4214721605, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.3); підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач [PERSON] 9830,00 грн (переказ коштів на поточний рахунок), отримувач [PERSON] 36270,00 грн (переказ коштів на погашення заборгованості по КДР51.12893.005721836 від 20.09.2019р. за рахунок кредитних коштів згідно КД4214721605 від 26.05.2020р.), отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» 11064,00 грн (страховий платіж), отримувач ТОВ «САППОРТ.УА» 300,00 грн (оплата за тех.підтримку) (п.1.4); всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020р., які розміщені на сайті товариства www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору і до яких приєднується, підписавши договір (п.2.1); цей договір, Паспорт кредиту, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020р. складають єдиний кредитний договір (п.2.2). У п.4, 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4214721605 сторони визначили суму кредиту 57464,00 грн, строк користування кредитом 48 місяців, початковий процент при наданні кредиту 0,00% від суми кредиту; щомісячні проценти 2,19% від суми кредиту згідно з графіком платежів; річні загальні проценти 11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. У п.6 Паспорту кредиту сторони узгодили графік платежів (кількість та розмір платежів, періодичність внесення). Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ «ФК «ЦФР» виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] можливість користуватися кредитними коштами, тоді як позичальник свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту та проценти за його користування у відповідності до умов договору та графіку платежів нею сплачувалися несвоєчасно, що підтверджується випискою по особовому рахунку, яка є належним і допустимим доказом у справі та не оспорюється відповідачем. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4214721605 від 26.05.2020р. станом на 12.05.2025р. складає 68160,25 грн, з яких: 40108,71 грн борг по тілу кредиту, 6874,53 грн борг по відсотках, 21177,01 грн борг по щомісячних процентах, що не спростовано відповідачем, зокрема й шляхом надання інших своїх контрозрахунків. 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (Клієнт) та АТ «ТАСКОМБАНК» (фактор) було укладено договір факторингу №171221, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт повинен відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним (п.2.1); відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми, зазначеної в п.3.1 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги, визначені цим договором та всі права вимоги за договорами поруки; сторони підписують акт прийому передачі реєстру прав вимоги в день здійснення оплати суми фінансування згідно п.3.1 цього договору (467336417,92 грн); підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору (п.2.3) і дана обставина підтверджена відповідним актом прийому передачі реєстру прав вимоги в електронному вигляді від 17.12.2021р. АТ «ТАСКОМБАНК» 10.06.2025р. направило [PERSON] повідомлення-вимогу про перехід до банку прав вимоги за кредитним договором №4214721605 та необхідність погашення виниклої заборгованості протягом 30 календарних днів, однак воно відповідачем проігнороване й порушення зобов`язання не усунене. Натомість [PERSON] усупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог кредитодавця, зокрема й щодо укладення кредитного договору та отримання кредиту, а відсутність у неї коштів не може бути підставою для звільнення її від погашення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved