Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

13.08.2025 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Романенка М.Е. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18151,93 грн. Позов мотивований тим, що 11.03.2021 року між відповідачем та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 541629 (далі\~Договір) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 10 000 грн., строком на 1096 днів, кінцевий термін повернення 11.03.2024 року, з фіксованою процентною ставкою та процентами за користування кредитом в розмірі 25 %, за перший день користування кредитом, а за всі наступні дні, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту в розмірі 85% річних; з орієнтовною реальною річною процентною ставкою станом на 15.01.2021 в розмірі 127,31 % річних та орієнтовною загальною вартістю кредиту 35122,36 грн. Відповідач зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 11.03.2024 року в сумі 18151,93 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 8365,53 грн., заборгованість за відсотками 9786,40 грн. 28.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 541629 від 11.03.2021 року. Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 18151,93 грн. не сплачує. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму зазначеної кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 20.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Відповідачу було направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за адресою його зареєстрованого місця проживання. Відповідач повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Крім того, відповідач повідомлена шляхом направлення судової повістки на його електронну пошту, зазначену у позові, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відзиву на позов не подала. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.03.2021 року між відповідачем та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 541629 (далі\~Договір) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений Договір було підписано особистим підписом позичальника (а.с.18-19). Відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 10 000 грн., строком на 1096 днів, кінцевий термін повернення 11.03.2024 року, з фіксованою процентною ставкою та процентами за користування кредитом в розмірі 25 %, за перший день користування кредитом, а за всі наступні дні, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту в розмірі 85% річних; з орієнтовною реальною річною процентною ставкою станом на 15.01.2021 в розмірі 127,31 % річних та орієнтовною загальною вартістю кредиту 35122,36 грн. Відповідач зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 11.03.2024 року в сумі 18151,93 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 8365,53 грн., заборгованість за відсотками 9786,40 грн. 28.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 541629 від 11.03.2021 року. Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 18151,93 грн. не сплачує. Відповідно до ч.1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. З Договору про споживчий кредит № 541629 від 11.03.2021 року вбачається, що його укладено в письмовій формі. Згідно з ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою не виконане. В силу вимог ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 18151,93 грн. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 541629 від 11.03.2021 в сумі 18151,93 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин суд, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. від 30.05.2025 року, копію договору № 42649746 про надання правничої допомоги від 01.01.2025 року, копію додаткової угоди № 541629 про надання правничої допомоги від 01.01.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 6000,00 грн. слід зменшити до 3000,00 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved