Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄЙС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №793991398 від 05.08.2021 у розмірі 42\~480,00 грн та судові витрати, що складаються із витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу в сумі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №793991398 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 12 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно якого відбулось відступлення останньому прав вимоги, які зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. У подальшому, до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу, за якими до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором №793991398 від 05.08.2021. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно якого відбулось відступлення останньому прав вимоги до відповідача. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за яким ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги за кредитним договором №793991398 від 05.08.2021. Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №793991398 від 05.08.2021 на момент подання позовної заяви складає 42 480,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 30 480,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Одночасно з цим, на підставі заяви відповідача [PERSON] 15.09.2025 вона була ознайомлена з матеріалами справи в повному обсязі. Отже, відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи. 03.10.2025 від представника відповідача адвоката Рябоконя В.О. надійшла заява, у якій він зазначає, що відповідачка заперечує проти позовних вимог, вважає, що до позивача не перейшло право вимоги за кредитним договором №793991398 від 05.08.2021, оскільки договір був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 05.08.2021, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу не було укладено кредитний договір, ще не виникло правовідносин між первісним кредитором та боржником [PERSON] , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. З огляду на викладене, просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЕЙС» відмовити в повному обсязі. 06.10.2025 від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Полякова О.В. надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позивач наполягає на правомірності переходу позивачу права вимоги за кредитним договором №793991398 від 05.08.2021 на підставі договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс», №05/0820-01 від 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», №08/07/25-Е від 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС». Відповідно до вимог ч.5\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №793991398. Договір підписано електронним підписом відповідача, електронний підпис відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV2ЕН28. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувалося надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 12 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1 Договору). Сума кредитного ліміту, вказана в п.1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п.1.2 Договору). Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 12 000,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 03.09.2021 (п.1.3 Договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти (п.1.9. Договору) (а.с.30зворот-33). Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №793991398 від 05.08.2021 дисконтна процентна ставка складає 3,65%-620,5%; індивідуальна процентна ставка: 310,25%-620,5%; базова процентна ставка: 620,5% (а.с.29-30). Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 05.08.2021, сформованої в системі «moneyveo», заявка містить загальну інформацію про позичальника [PERSON] , номер договору - 793991398, дату укладення договору 05.08.2021, строк кредиту - 29 днів; персональні дані позичальника (а.с.19). Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно заявки на кредит від 05.08.2021 [PERSON] було направлено договір №793991398, який підписано одноразовим ідентифікатором MNV2ЕН28, направлений на номер телефону [NUMBER] , який введено [PERSON] 05.08.2021 о 16:27:51 та цього ж дня о 16:28:05 здійснено перерахування коштів (а.с.12). Перерахування коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням від 05.08.2021 (а.с.9). Згідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 21.03.2025 на виконання кредитного договору №793991398 від 05.08.2021 кредитодавцем ініційовано платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг АТ «Сенс банк» 05.08.2021 о 16:28:05 здійснено перерахування коштів отримувачу [PERSON] на платіжну карту 5169-30ХХ-ХХХ-0735 в сумі 12000 грн (а.с.85). Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідачки за кредитним договором №793991398 від 05.08.2021 станом на 05.10.2021 становить 26 472,00 грн, в тому числі: 12000 грн тіло кредиту; 14\~748,00 грн проценти за користування кредитом (а.с.42). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01 (а.с.67-72). Відповідно до п. 2.1. Договору № 28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Згідно п.п. 1.3. Договору № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 8.2. Договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу. Крім того, відповідно до п.4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Отже, вказаним договором визначений момент переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, а саме підписання реєстру права вимоги. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжений до 31.12.2020 (а.с.72зворот). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01 (а.с. 73-77). В подальшому додатковими угодами №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2023 вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 включно (а.с.78-79). Із витягу з реєстру прав вимоги №154 від 05.10.2021 вбачається, що від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №7939911398 від 05.08.2021 на суму заборгованості 26\~748,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 14 748,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.65). Також встановлено, що 05.08.2020 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №05/0820-0, строком дії до 04 серпня 2021 року (а.с. 58-62). 03.08.2021 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року (а.с.62зворот). 30.12.2022 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року (а.с. 63). Відповідно до реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №7939911398 від 05.08.2021 на суму заборгованості 42 480,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 30 480,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.56-57). Згідно із розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість відповідачки за кредитним договором №7939911398 від 05.08.2021 станом на 05.10.2021 становить 42 480,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 30 480,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 41). 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, строком дії до 31 грудня 2026 року (а.с. 50-55). Відповідно до реєстру боржників від 08.07.2025 до договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №7939911398 від 05.08.2021 на суму заборгованості 42480,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 30 480,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.48-49). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором\~№7939911398 від 05.08.2021 розмір заборгованості становить 42 480,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 30 480,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.40). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається із договору кредитної лінії №7939911398 від 05.08.2021, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Як встановлено з матеріалів справи і не спростовано відповідачем жодними доказами, даний кредитний договір було укладено на сайті позикодавця, відповідачка [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором відправленим на номер мобільного телефону, який був вказаний нею у заявці на отримання грошових коштів. При цьому, без отримання повідомлення із відповідним ідентифікатором і без здійснення входу на сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» такий договір не був би укладений. Наведене узгоджується\~з\~правовою\~позицією Верховного\~Суду,\~які викладені\~у численних\~постановах від\~23.03.2020\~у справі\~№404/502/18;\~від 09.09.2020\~у справі\~№732/670/19; 07.10.2020 у справі №132/1006/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, 28.10.2021 у справі №234/7160/20, від 02.11.2021\~у справі\~№243/6552/20, від\~08.08.2022\~у справі\~№234/7298/20. Таким чином, суд вважає встановленим, що 05.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №7939911398, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання. Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було. Досліджуючи підстави переходу права вимоги, суд звертає увагу на наступне. У ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також\~право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 ЦК України). Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №910/8682/18, від 30.08.2018 у справі №904/8978/17, від 04.03.2019 у справі №5015/6070/11, від 16.04.2019 у справі №916/1171/18, від 09.07.2019 у справі №903/849/17, від 10.09.2019 у справі №9017/317/19 В матеріалах справи наявні копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює його (п. 2.2). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п. 4.1). Відповідно пункту 1.3 договору, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 8.1 цього договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони). Строк дії вказаного договору згідно п. 8.2 було встановлено до 28 листопада 2019 року. У подальшому додатковими угодами вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, договір факторингу був викладений у новій редакції і строк його дії було продовжено до 31 грудня 2021 року включно. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. У подальшому додатковими угодами вносились зміни до договору факторингу №05/0820-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 року включно. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42 480,00 грн. Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі, відступати право вимоги на користь третіх осіб. Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується. Долучені до справи договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорена, а тому вони підлягають виконанню. Отже, надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так в сукупності належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що [PERSON] отримала кредит у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та в подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до нових кредиторів: спочатку до ТОВ «Таліон Плюс», пізніше до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС». Станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором в частині повернення тіла кредиту відповідачем [PERSON] у добровільному порядку не сплачена, а тому позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача тіла кредиту в сумі 12 000,00 грн підлягають задоволенню. Оцінюючи обгрунтованість позивних вимог в частині заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 30\~480,00 грн, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання Вказаних вище висновків Верховний Суд дійшов у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/1, 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. Відповідно до п.1.7 Договору №7939911398 від 05.08.2021 кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 03.09.2021. Згідно п.1.8 Договору встановлений в п.1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Відповідно до п.1.9 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно за період строку визначеного п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 430,70 % річних, що становить 1,18 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним: 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 431,91 % річних, що становить 1,18 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. 1.9.3 якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку статті 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8 договору. Відповідно до п. 1.12. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно п.4.2 Договору строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту. Передбачених п.1.8 та п.1.12.1 Договору. Відповідно до п.4.3 Договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. У даній справі встановлено, що за договором кредитної лінії №7939911398 від 05.08.2021\~ між ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] визначено строк кредитування\~\~- 29 днів, до 03.09.2021. Одночасно з цим, відповідно до п. 1.12.1 договору, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу, зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожний раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Після закінчення строку кредитування (дисконтний період) 29 днів, [PERSON] не повернула кредитні кошти, чим порушила умови договору, а тому строк дії договору продовжився, але не більше ніж на 90 календарних днів\~від дати закінчення дисконтного періоду. Таким чином, відсотки за користування кредитом за договором кредитної лінії №7939911398 від 05.08.2021 за період з 05.08.2021 по 01.12.2021 у розмірі 30480,00 грн нараховані в межах строку дії договору та у відповідності до умов укладеного між сторонами договору. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за Договором кредитної лінії №7939911398 від 05.08.2021, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК\~«ЕЙС» про\~стягнення заборгованості\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі в\~розмірі 42\~480,00 грн, в тому числі: 12 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30 480,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Outcome: approved