Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська (Соборний районний суд міста Дніпра). Стислий виклад позиції позивача До Соборного районного суду міста Дніпра 17 червня 2025 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б\\н від 20 червня 2011 у розмірі 67\~803,32 грн., що складається із: 22\~592,60 грн. - заборгованість за тілом кредита; 44\~810,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 400 грн. - пеня, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 20 червня 2011 року відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку https://privatbank.ua. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 23\~100,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 12/12, тип Універсальна. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості використання рахунку додатковим отриманням наступної картки: 1) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 12/12, тип Універсальна; 2) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 08/14, тип Універсальна; 3) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 10/15, тип Універсальна; 4) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 11/16, тип - Універсальна; 5) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 05/20, тип - Універсальна; У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на порушення зобов`язань. Відповідач станом на 15 травня 2025 має заборгованість 67\~803,32 грн., яка складається з наступного: - 22 592,60 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 44 810,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками; - 400,00 грн. - нарахована пеня. Відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.71-72). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя 18 червня 2025 звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.73-74). 18 червня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.73-74). З метою отримання додаткової інформації про внутрішньо переміщених осіб (оскільки місцем реєстрації відповідачів є м. Маріуполь Донецької області) суд звернувся з ухвалою від 20 червня 2025 року до Міністерства соціальної політики України. (а.с.75). 15 липня 2025 року від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь про відсутність інформації про внутрішньо переміщених осіб. (а.с.78). Ухвалою судді від 16 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.80-81). В позовній заяві представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом оприлюднення оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 20 червня 2011 відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку https://privatbank.ua. (а.с.28). Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 23\~100,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 12/12, тип Універсальна. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості використання рахунку додатковим отриманням наступної картки: 1) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 12/12, тип Універсальна; 2) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 08/14, тип Універсальна; 3) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 10/15, тип Універсальна; 4) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 11/16, тип - Універсальна; 5) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 05/20, тип - Універсальна; (а.с.21-27). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на порушення зобов`язань. Відповідач станом на 15 травня 2025 має заборгованість 67\~803,32 грн., яка складається з наступного: - 22 592,60 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 44 810,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками; - 400,00 грн. - нарахована пеня. (а.с.12-20). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. ч.1, 2\~статті 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено в частині 1\~статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частини 1\~статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в частині 1\~статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі\~статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в частині 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підтвердження позовних вимог АТ КБ\~«ПриватБанк»\~надано суду анкету заяву про приєднання до Умов та Правил від 20 червня 2011 року, в якій відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я кредит та отримати послугу кредитний ліміт, які підписані відповідачем за допомогою власного підпису. У заявах зазначено, що відповідач підписанням цієї Заяви погодився з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що розміщені в мережі Інтернет за адресою\~https://privatbank.ua\~terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви. За твердженнями представника позивача, підписавши заяву, відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Проте суд не може погодитися з таким висновком з огляду на наступне. Так, дійсно згідно із частиною 3 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~ Між тим, Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», яка до того ж не містить розміру бажаного кредитного ліміту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Крім того, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 20 червня 2011 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), не містить кредитного ліміту. Також суд звертає увагу, що в позовній заяві взагалі не надано обгрунтування стосовно стягнення пені. \~ \~ \~ \~ При цьому слід зазначити, що статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із розрахунком заборгованості, доданого представником позивача до позовної заяви, відповідач зобов`язання щодо повернення суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим станом на 15 травня 2025 має заборгованість 67\~803,32 грн., яка складається з наступного: - 22 592,60 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 44 810,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками; - 400,00 грн. - нарахована пеня. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом від 20 червня 2011 року станом на 15 травня 2025 року в розмірі 22 592,60 грн. Решта вимог задоволенню не підлягає з підстав зазначених вище. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1008,95 грн. (22 592,60 грн. х 3028 грн. : 67\~803,32 грн. = 1008,95 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial