Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22.05.2025 позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача, яка обґрунтована тим, що з 06.06.2024 [PERSON] було прийнято на роботу на посаду бухгалтера відділу бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Стоун Плент». 31.03.2025 вона була звільнена із займаної посади за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. За час її роботи за січень - березень 2025 року відповідач заборгував [PERSON] заробітну плату у загальному розмірі 70728,31 грн. Дана сума заборгованості підтверджена довідкою про заборгованість заробітної плати №00000006 від 31.03.2025 та відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-7). Позивач зазначає, станом на день подачі позовної заяви заборгованість у розмірі 70728,31\~грн виплачена\~не була,що із вирахуванням податків і зборів становить 54460,79 грн, яку і просить стягнути з відповідача. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.06.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 05.08.2025, яке неодноразово відкладалось. 04.08.2025 надійшла заява про вступ у справу представника відповідача адвоката Вороновської О.В. 05.08.2025 надійшло клопотання представника відповідача адвоката Вороновської О.В. про відкладення судового розгляду. 26.08.2025 надійшла заява представника відповідача адвоката Вороновської О.В., про виключення даних представника з матеріалів справи. 03.09.2025 надійшла заява представника відповідача адвоката Бузівської Н.М. про відкладення розгляду справи, надання відповідачу додаткового строку для подання відзиву. Ухвалою суду від 03.09.2025 клопотання представника відповідача було задоволено частково, відкладено судове засідання на 02.10.2025, в решті вимог відмовлено. 30.09.2025 надійшло клопотання представника відповідача про участь у судовому засідання в режимі ВКЗ. 01.10.2025 надійшла заява по суті справи. Ухвалою суду від 01.10.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ з використанням власних технічних засобів, однак о 09 годині 02.10.2025 представник відповідача на зв`язок не вийшла, про причини суд не повідомила. Позиція позивача Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зауважив, що всі доводи, наведені у представником відповідача у заяві, є безпідставними та необґрунтованими. Так відповідач, заперечуючи довідку про розмір заборгованості як належний доказ у справі, зі свого боку не надав на спростування заявлених вимог жодного доказу. Для підтвердження наявної заборгованості позивач надав належні та допустимі докази це довідка про заборгованість заробітної плати №00000006 від 31.03.2025, підписана головним бухгалтером ТОВ «ЮСП» та довідка ОК-7, сформована Пенсійним фондом України з Реєстру застрахованих осіб, згідно з даними, які подавав відповідач у своїй звітності про нарахування заробітної плати. Також представник звернув увагу, що якби відповідач сплачував позивачу будь-яку суму заборгованості по заробітній платі з моменту звільнення, то йому нічого б не завадило надати відповідні докази сплати банківські виписки, касові ордери. Не здійснення відповідачем господарської діяльності не означає, що в нього відсутній доступ до кабінету платника податків і зборів, звідки можна отримати інформацію про нараховану і сплачену заборгованість по заробітній платі, а також до банківських рахунків для отримання відповідних виписок банку. При цьому твердження відповідача про те, що на момент розгляду справи заборгованість може бути іншою, є нічим іншим, як припущення. Представник заперечив щодо задоволення судом клопотання представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення, оскільки стороною відповідача не надано доказів на підтвердження обставин, які унеможливлюють виплату позивачу заробітної плати. Порушення прав позивача на належну оплату праці триває з січня 2025 року, що ставить позивача та її сім`ю у скрутне матеріальне становище. Позиція відповідача У письмових поясненнях від 01.10.2025 представник відповідача заперечила проти заявлених позовних вимог. Свої заперечення обґрунтувала тим, що у якості доказів про наявність заборгованості по заробітній платі позивач прикладає копію довідки № 00000006 про наявність заборгованості станом на момент звільнення позивачки. При цьому, можливо на момент розгляду справи по суті зазначена сума може бути іншою або може бути взагалі відсутня. Відповідач зі свого боку не може надати відповідні докази про актуальну суму розміру заборгованості по заробітній платі позивача, оскільки з 01.04.2025 не здійснює господарську діяльність взагалі, через те, що на рухоме та нерухоме майно Товариства було накладено арешт та вказане майно разом з корпоративними правами передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. На підставі наведеного представник вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за січень-березень 2025 року. Також представник відповідача просила у разі, якщо суд прийде до висновку про задоволення позовних вимог, відстрочити виконання судового рішення на шість місяців з дня його ухвалення. Встановлені судом обставини Згідно з копією трудової книжки, позивач з 06.06.2024 по 31.03.2025 перебувала на посаді бухгалтера відділу бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Стоун Плент» та була звільнена за власним бажанням (а.с. 4). Довідкою про заборгованість по виплаті заробітної плати № 00000006 від 31.03.2025, за підписом головного бухгалтера ТОВ «ЮСП», стверджується, що нарахована та невиплачена позивачу заробітна плата за січень-березень 2025 року становить 70728,31 грн, в тому числі 10953,33 грн компенсації за невикористану відпустку, що із вирахуванням податків і зборів становить 54460,79 грн (а.с.5). Вказана у довідці № 00000006 від 31.03.2025 інформація підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб ДРЗОДСС від 22.05.2025 (форма ОК-7) (а.с. 8-9). Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2024 накладено арешт на корпоративні права ТОВ «ЮСП». Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2025 накладено арешт на великовантажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та вантажні вагони, які перебували у власності відповідача, згідно з переліком. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2025 накладено арешт на транспортні засоби відповідача згідно з переліком. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 05.03.2025 вищевказане рухоме майно, корпоративні права, а також нерухоме майно відповідача передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.03.2025 в порядку забезпечення позову накладено арешт на майно відповідача згідно з переліком: піввагони, вагони, хопери, вагони-самоскиди. Згідно з наказом №25/4/1-К від 01.04.2025 ТОВ «ЮСП» з 01.04.2025 призупинило дію трудових договорів із усіма працівниками до моменту відновлення діяльності підприємства; на вказаний період заробітна плата не нараховується та не виплачується згідно із ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. При вирішенні спору суд застосовує норми Конституції України, Кодексу законів про працю України (далі КЗпП), Закону України «Про оплату праці», а також судову практику. Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. Статтею 43 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на підставі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Водночас у справах, що випливають з трудових відносин тягар доказування правомірності прийнятих рішень, вчинених дій покладається, як правило, на роботодавця. Позивач на підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі надала належні докази, в яких містяться фактичні дані щодо предмета спору. Натомість представник відповідача, заперечуючи позовні вимоги в цій частині, жодних доказів на спростування інформації, наданої позивачем, не надала. Суд звертає увагу, що довідка про заборгованість заробітної плати №00000006 від 31.03.2025 підписана головним бухгалтером відповідача - ТОВ «ЮСП», а індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб ДРЗОДСС від 22.05.2025 (форма ОК-7) сформовані Пенсійним фондом України на підставі даних, які подавав відповідач у своїй звітності про нарахування заробітної плати. Таким чином, саме інформація відповідача про розмір заборгованості перед позивачем стала підставою позовних вимог, а тому позиція представника відповідача щодо сумніву у її достовірності є необґрунтованою. Суд також не бере до уваги доводи представника відповідача щодо неможливості перевірки актуальної заборгованості перед позивачем та надання доказів з приводу такої заборгованості через призупинення діяльності підприємства, з огляду на те, що стороною відповідача не надано жодного доказу того, що арешт рухомого та нерухомого майна, а також корпоративних прав та передача їх в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, зумовили відсутність у уповноважених осіб відповідача доступу до кабінету платника податків і зборів, звідки можна отримати інформацію про нараховану і сплачену заборгованість по заробітній платі, а також до установ банків для отримання відповідних документів про перерахунок коштів для оплати заборгованості по заробітній платі. Таким чином, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі за січень-березень 2025 року у розмірі 70728,31 грн, в тому числі 10953,33 грн компенсації за невикористану відпустку, що із вирахуванням податків і зборів становить 54460,79 грн. Щодо клопотання представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення на шість місяців з дня його ухвалення, суд зауважує. Вирішуючи питання\~про відстрочення\~виконання судового\~рішення,\~суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; наявність стихійного лиха чи інших надзвичайних подій, які перешкоджають виконанню судового рішення. Так, як на підставу такого клопотання, представник відповідача вказує на ту обставину, що з 01.04.2025 Товариство повністю зупинило господарську діяльність. Також у провадженнях судів знаходиться вже 50 подібних спорів, і їх кількість зростає. Суд зауважує, що позивач звільнилась з посади 31.03.2025 і стороною відповідача не доведено, які обставини перешкоджали здійснити повний розрахунок з позивачем у визначені ст. 116 КЗпП строки. Як вже зазначав суд, стороною відповідача не доведено, як арешт рухомого та нерухомого майна, а також корпоративних прав та передача їх в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, вплинули на доступ до кабінету платника податків і зборів, а також до банківських рахунків для проведення операцій з виплати заробітної плати найманим працівникам, оскільки зі змісту судових рішень не встановлено, що арешт накладений, в тому числі на рахунки відповідача із забороною виплати заробітної плати найманим працівникам. Суд враховує, що позивач, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, відтак має право мирно володіти своїм майном заробітною платою, яку здобула своєю працею; ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як встановлено судом у даному провадженні, порушення права позивача щодо належної оплати її праці триває понад 6 місяців. Таким чином,\~за відсутності\~доказів зі\~сторони відповідача\~про наявність\~істотних,\~непереборних обставин,\~що унеможливлюють\~виконання ним\~судового рішення,\~суд не\~вбачає підстав\~для задоволення\~вказаного клопотання\~представника відповідача\~та вважає\~за необхідне\~на підставі\~ст.\~430\~ЦПК України\~допустити негайне\~виконання рішення\~про присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Розподіл судових витрат Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд не проводить розподілу судових витрат.

Outcome: approved