Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Представник Позивача адвокат Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 669,66 грн. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 18.12.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 696649000, за яким Відповідач отримала 22 000,00 грн. Договір був укладений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає нормам законодавства про електронну комерцію. Відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення коштів. Надалі право вимоги за цим договором було послідовно відступлено: від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»; від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»; від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача ТОВ «ФК «ЕЙС». Загальна сума заборгованості складається з 21 699,00 грн - тіла кредиту та 2 970,66 грн - відсотків за користування кредитом. Позивач також просив стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 18 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Відповідач) було укладено кредитний договір № 696649000. Договір укладено в електронній формі. Відповідач підписала його за допомогою одноразового ідентифікатора, що згідно із Законом України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. На підставі договору відповідачу було надано кредит на суму 22 000,00 грн. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання та перерахував цю суму на банківську картку відповідача. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. На його виконання, на підставі Реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, право грошової вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. На його виконання, на підставі Реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року, право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» (Позивач) укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е. На його виконання, на підставі Реєстру боржників б/н від 29 травня 2025 року, право грошової вимоги до Відповідача перейшло до Позивача. Відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів. Станом на дату подання позовної заяви, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 24 669,66 грн, яка складається з: 21 699,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2 970,66 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, а також факт належного переходу права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача на підставі укладених договорів факторингу. Відповідач, в свою чергу, своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо судових витрат, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги, Додатковою угодою та Актом прийому-передачі наданих послуг. З урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та їх вартості, суд вважає заявлені витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з Відповідача відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, застосувавши до встановлених фактичних обставин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved