Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ», звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з неї борг у загальному розмірі 34750 грн, а саме: за кредитним договором №23023-01/2024 від 16.01.2024 в розмірі 23250 грн.; за кредитним договором №13455-01/2024 від 16.01.2024 в розмірі 11500 грн. та 3028 грн. витрат зі сплати судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що 16 січня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №23023-01/2024. 20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20062024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20 червня 2024 року до Договору факторингу № 20062024 від 20 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 23250 грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 17250 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №23023-01/2024 від 16 січня 2024 року у розмірі 23250 грн. Також, 16 січня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №13455-01/2024. 28 травня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №28052024, у відповідності до якого ТОВ «Стар файненс груп» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 травня 2024 року до Договору факторингу № 28052024 від 28 травня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 11500 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7500 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №13455-01/2024 від 16 січня 2024 року у розмірі 11500 грн. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 14.09.2025 року, проте правом на подання відзиву він не скористалася. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 16 січня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №23023-01/2024 на суму 600 грн. (а.с.7-9). 20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.15-17). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором Факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року клієнт (ТОВ «Аванс кредит») передав, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.18). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23250 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6000 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 17250 грн.(а.с.20). 16 січня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №13455-01/2024 на суму 4000 грн (а.с.26-28). 28 травня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №28052024, у відповідності до якого ТОВ «Стар файненс груп» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 32-33). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором Факторингу №28052024 від 28 травня 2024 року клієнт (ТОВ «Стар файненс груп») передав, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №28052024 від 28 травня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.34). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28052024 від 28 травня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11500 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4000 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 7500 грн.(а.с.36). В п. 1ст.\~629\~ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст.\~612\~ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530\~ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що кредитні договори укладалися між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від\~03.09.2015\~р.\~№ 675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ від 22.05.2003 р., електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. ч. 1-2ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку були укладені договори про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Статтями 1048,1050\~ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611\~ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитних договорів. Через порушення умов Договорів з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погасила, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведені позивачем розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, на підставі ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved