Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

28 квітня 2025 року позивач за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 47 573,84 гривень та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: 13.03.2018 кредитний договір № 200997199901, за яким позичальнику видано кредит у сумі 32 600 грн.; 29.05.2019 кредитний договір № 1001321624501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 29 398 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.02.2025 складає: за кредитним договором № 200997199901 41 130,62 грн., з яких: 29 739,96 грн. заборгованість за кредитом; 11 390,66 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1001321624501 6 443,22 грн., з яких: 2 926,66 грн. заборгованість за кредитом; 0,56 грн. заборгованість за процентами; 3 516 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 04.02.2025 склала 47 573,84 грн. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи те, що позичальник не виконує умови договорів та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача Киричук Г.М. у тексті позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до відповіді з виконкому Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 07.05.2025 відповідача знято з реєстрації з 27.07.2021 р. Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2018 та 29.05.2019 [PERSON] підписав паспорти споживчого кредиту на підтвердження його інформування, як споживача, про загальні умови кредитування, зокрема умов з оплати щомісячних платежів, процентів за користування кредитними коштами та, за договором від 29.05.2019, комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Після отримання достатньої інформації про умови кредитування, у вказані дати позичальником [PERSON] підписано заяви № 200997199901 та № 1001321624501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з метою отримання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі строком на 24 місяці з процентною ставкою 0,01% річних, а за договором від 29.05.2019 зі сплатою 2,99% комісії, із зобов`язанням здійснювати повернення кредиту рівними ануїтетними платежами щомісяця. Кредитні кошти за уповноваженням позичальника перераховано на його рахунок в АТ «ПУМБ». Підписавши вказані заяви, позичальник підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, та отримання платіжної картки. За умовами договорів кредитування, погодженими сторонами в підписаних ними заявах, кредити позичальнику надано строком на 24 місяці, тобто до 13.03.2020 та 29.05.2021 відповідно. На виконання цих умов позичальником [PERSON] здійснювалася часткова сплата щомісячних ануїтетних платежів шляхом автоматичного погашення заборгованості, що підтверджується виписками по рахунку. Отже, договори, укладені між сторонами, складаються із заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, в яких відповідачем узгоджено такі суттєві умови кредитування, як розмір встановленого кредиту, строк кредитування, річна процентна ставка за користування кредитом, комісія за договором від 29.05.2019, тощо, та Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка хоча не підписана особисто позичальником, але узгоджена ним шляхом особистого підписання заяв на приєднання від 13.03.2018 та 29.05.2019 з викладенням усіх суттєвих умов, за якими ним з банком досягнута згода. За наведеного, враховуючи тривалий строк несплати позичальником платежів за отриманим кредитом, банк направив письмову вимогу про повернення заборгованості за кредитом у розмірі 47 573,84 грн. шляхом надсилання на адресу [PERSON] рекомендованого листа. Між тим, зобов`язання за кредитними договорами позичальником не виконані. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитних договорів приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком і повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Тобто положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Банком за допомогою належних доказів доведені обставини, які підтверджують укладення з відповідачем договорів-приєднання з погодженням усіх суттєвих умов, які ним підписані у заявах-приєднаннях, зокрема процентів, комісії за договором від 07.09.2019, та умов повернення кредитних коштів лише з можливістю договірного списання. Стосовно інших умов договору комплексного банківського обслуговування, в тому числі наслідків несвоєчасного виконання кредитних зобов`язань, позичальником зазначено лише про ознайомлення з ними та їх розуміння. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитних договорів відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка станом на 04.02.2025 складає: за кредитним договором № 200997199901 41 130,62 грн., з яких: 29 739,96 грн. заборгованість за кредитом; 11 390,66 грн заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1001321624501 6 443,22 грн., з яких: 2 926,66 грн. заборгованість за кредитом; 0,56 грн. заборгованість за процентами; 3 516 грн. заборгованість за комісією. Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано, відтак, суд вважає, що заборгованість за основним боргом та процентами підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Що стосується стягнення заборгованості за комісією, то згідно умов кредитного договору № 1001321624501 від 29.05.2019 банком визначені в умовах кредитування та безпосередньо узгоджені з позичальником обов`язки зі сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). Отже, судом встановлено, що умовами заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 29.05.2019 нарахування та сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання заяви з такими умовами кредитування, а тому платежі за комісією у розмірі 3 516 грн. правомірно включені банком до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, пропорційно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved