Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до Інгульського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17970-05/2024 від 14.05.2024 в розмірі 31200 грн. 00 коп., судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 14.05.2024\~між ТОВ\~«Стар Файненс\~Груп» та\~ [PERSON] \~був укладений\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №\~17970-05/2024.\~Відповідно до\~умов цього\~договору ТОВ\~«Стар Файненс\~Груп» надало\~відповідачу кредит\~в розмірі\~8000\~грн.,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~кредит та\~сплатити відсотки\~за користування\~кредитом.\~Право вимоги\~за вказаним\~кредитним договором\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~передало ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал».\~Відповідач вимоги\~кредитного договору\~не виконав.\~Кредит та\~відсотки за\~користування кредитом\~в повному\~обсязі не\~повернув.\~Станом на\~дату звернення\~до суду\~з позовною\~заявою заборгованість\~відповідача перед\~позивачем становить\~31200\~грн.\~00\~коп.,\~з яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 8000\~грн.\~00\~коп.;\~заборгованість за\~відсотками \~10800\~грн.;·\~заборгованість за\~неустойкою \~12400\~грн.\~00\~коп. На підставі наведеного, позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 17970-05/2024 від 14.05.2024 розмірі 31200 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 09.07.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 17970-05/2024 (зворотній бік а.с.20-26). Відповідно до умов даного договору, а саме п.п. 1.1, 1.2, 1.4.1, ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язувалось надати відповідачу кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. строком на 120 днів (з 14.05.2024 по 10.09.2024) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % за день користування кредитом. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 5457-08ХХ-ХХХХ-2338 (п.1.6). 14.05.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 8000 грн. 00 коп., що підтверджується листом про зарахування коштів (а.с.33) та інформацією наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали про витребування доказів. 24.09.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу № 24092024 за яким ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило за плату ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 17970-05/2024 від 14.05.2024, який укладений між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] (зворотній бік а.с. 33-39). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 10800 грн.;· заборгованість за неустойкою 12400 грн. 00 коп. (а.с. 39). На адресу відповідача 14.05.2025 направлялася досудова вимоги щодо погашення існуючої заборгованості (а.с. 41). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора W3446, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за кредитним договором № 17970-05/2024 від 14.05.2024 позов підлягає задоволенню. Що стосується стягнення неустойки у розмірі 12400 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває на час розгляду даної справи. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано відповідачу до сплати неустойку в розмірі 12400 грн, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог\~ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення такої неустойки. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 17970-05/2024 від 14.05.2024 у розмірі 18800 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8000 грн. та заборгованості за відсотками 10800 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Апологет» (Адвокатське об`єднання); - замовлення до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.04.2025 щодо заборгованості [PERSON] на суму 7000 грн.; детальний опис наданих послуг від 09.05.2025; рахунок на оплату від 25.04.2025;свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 2093; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2024 (зворотній бік а.с. 43-47). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 7000 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 5000 грн. 00 коп. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (60,26%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1459 грн. 74 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial