Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] у серпні 2025 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконкому Тростянецької міської ради від 10.03.1995 квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] . [INFO] у м. Тростянець Сумської області помер [PERSON] . [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне їм майно, зокрема на відповідні частки у праві спільної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 25.03.2025 [PERSON] звернулася до Другої охтирської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з питання оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частки всіх співвласників квартири не були виділені. Позивачі вважають, що мають право на визначення часток у спільній сумісній власності у спадковому нерухомому майні, тому звернулися з даним позовом до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивачів просить суд: 1) визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/6 частки; 2) визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/6 частки; 3) визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області. Ухвалою суду від 01.09.2025 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання та за клопотанням представника позивачів витребувано докази у справі. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів подав заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу без участі позивачів, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідачка також подала заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги визнає повністю, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову, розгляд справи просить провести без її участі. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПУ України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка на стадії підготовчого провадження звернулася до суду із заявою, у якій визнала позовні вимоги і таке визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже є підстави для ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спорами про право власності та спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 10.03.1995 Органом приватизації виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів від 15.02.1995 №16, було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в Охтирському МБТІ 13.03.1995 за реєстровим № 43-898 (а.с. 13, 32-33). Згідно технічного паспорта, складеного Охтирським МБТІ 12.11.2008 ідеальна частка співвласників квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/6 частки (а.с. 34). [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 14). [INFO] у м. Тростянець Сумської області помер [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 16). [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 18). Отже судом установлено, що позивачі та відповідачка є співвласниками спірної квартири, а інші співвласники - померли. Померла [PERSON] доводиться донькою позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а також сестрою позивача [PERSON] , з якими вона проживала разом на момент смерті, що вбачається із свідоцтва про народження та довідки виданої Тростянецькою міською радою (а.с. 15, 23). Померлий [PERSON] та померла [PERSON] доводяться батьком відповідачки [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 21-22). Відповідно до повідомлення та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 09.09.2025 за № 82473516, 82473522, 82473552, 82473726, 82473590, 82473597, наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори СМУ Міністерства юстиції Воропай В.В., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилася, заповіт від його імені не посвідчувався. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 165/2011, де є заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] , заповіт від імені померлої не посвідчувався. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилася, заповіті від її імені не посвідчувався (а.с. 65-71). Постановою державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 25.03.2025 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на частку в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло є дописки, які не застережені та частки померлим не виділені (а.с. 12). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 25.07.2025 у справі № 588/624/25 було задоволено позов [PERSON] та визначено, що її частка у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/6. Також визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області, та на 1/12 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 25-28). Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Враховуючи установлені судом обставини про те, що співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , значаться у правовстановлюючому документі шість осіб, розмір їхніх часток не визначався, відтак частки співвласників є рівними. Також беззаперечним є факт, що рівні частки шести співвласників у праві спільної власності на квартиру становлять по 1/6 частині кожного із співвласників. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо визначення належних їм часток у праві спільної сумісної власності спірну на квартиру по 1/6 частині за кожним. Щодо вимог позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/12 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] суд враховує таке. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку в спірній квартирі, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а місцем відкриття спадщини - м. Тростянець Сумської області. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зважаючи на установлені судом обставини про те, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] та після смерті останньої, разом із своєю дружиною [PERSON] успадкували по 1/12 частині спірної квартири, що належала померлій, шляхом фактичного вступу у спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, суд вважає за необхідне визнати з позивачем право власності на вказану частку квартири у порядку спадкування за законом. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved