Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

30.06.2025 року за підсудністю з Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка обґрунтована наступним. 13.12.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів марки «KIA MAGENTIS», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21043, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «KIA MAGENTIS», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1866650. Потерпілий [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі заяви, [PERSON] була виплачена страхова виплата в розмірі 23\~000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8433198 від 11.02.2022 року. Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків страхового відшкодування. Оскільки, страхувальник віднесений до пільгової категорії громадян, що передбачена п. 2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», поліс АР-1866650 від 21.05.2021 року був укладений між сторонами із застосуванням знижки в розмірі 50%. У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме, на відповідача не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, у зв`язку з чим , позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі 50% від суми виплаченого страхового відшкодування 23\~000, 00 грн./50%=11\~500, 00 грн. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 500, 00 грн., та суму сплаченого судового збору у сумі 3 028, 00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08 год. 00 хв. 04.08.2025 року, який в подальшому було відкладено на 12 год. 30 хв. 18.08.2025 року та на 09 год. 00 хв. 01.10.2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві по суті справи просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і останньому призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. При цьому, судом згідно до змісту вказаної постанови встановлено, що 13 грудня 2021 року о 15.30 годині, у місті Запоріжжі по вулиці Щасливій, 11, [PERSON] , керуючи автомобілем «KIA MAGENTIS», державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не пересвідчився у безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постанова набрала законної сили 18.02.2022 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрали законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «KIA MAGENTIS», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1866650 (а.с. 7). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування на підставі калькуляції від 08.02.2022 року та страхового акту № 109.00064822-1 від 21.05.2021 року, сума страхового відшкодування склала 23\~000,00 грн. (а.с. 29-30). На підставі заяви потерпілого [PERSON] , останньому ПАТ «СК «Арсенал страхування» було виплачене страхове відшкодування в розмірі 23\~000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8433198 від 11.02.2022 року (а.с. 9, 31). Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригую чого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків страхового відшкодування. Оскільки, страхувальник віднесений до пільгової категорії громадян, що передбачена п. 2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», поліс АР-1866650 від 21.05.2021 року був укладений між сторонами застосуванням знижки в розмірі 50%. У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме, на відповідача не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, у зв`язку з чим , позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі 50% від суми виплаченого страхового відшкодування 23 000, 00 грн./50%=11 500, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187\~ЦК\~України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст.\~1191\~ЦК\~України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.\~993\~ЦК\~України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, оскільки на відповідача не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі 50% від суми виплаченого страхового відшкодування, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Питання про стягнення судового збору, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved