Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

В березні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, [INFO] про встановлення факту утримання та виховання дитини. В обґрунтування позову позивач вказав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2020 року, шлюб зареєстрований 25.10.2001 року між ним та [PERSON] , актовий запис №1636 - розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований за\~однією адресою\~із батьком,\~з 2021\~року постійно\~проживає з\~ним,\~він його утримує та виховує, відвідує батьківські збори, лікаря-педіатра, гуртки. Він одноосібно виконує обов`язки щодо розвитку та виховання сина. Його ж матір життям сина не цікавиться, проживає за кордоном, матеріальної допомоги не надає, життям та навчанням сина не цікавиться. Він в 2023, 2024 роках звертався до Служби у справах дітей з проханням підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] . Проте йому було повідомлено, що такий висновок готується безпосередньо до суду, тому відповідні заходи здійснюватись не будуть. На виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №77016183 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 30.12.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. У нього виникла необхідність у встановленні факту виховання та утримання дитини - [PERSON] , з огляду на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливість видачі органом державної влади та/або місцевого самоврядування документів, які б могли підтверджувати такий факт здійснення виховання та утримання неповнолітньої дитини. Окрім викладеного вище, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено воєнний стан ще на 90 днів, починаючи з 05:30 год. 08 лютого 2025 року. Тому такий факт необхідний йому також у зв`язку з проведенням загальної мобілізації, з огляду на те, що у разі призову на військову службу його неповнолітній син фактично буде позбавлений батьківського піклування, внаслідок чого призведе до порушення гарантій, передбачених ЗУ «Про охорону дитинства». Інших осіб, які б могли виховувати, піклуватись неповнолітнім [PERSON] немає. З врахуванням наведеного, позивач просить суд: встановити факт виховання та утримання [PERSON] , [INFO] неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] .. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду пояснив, що син проживає з ним і він три роки виховує дитину. Мати виїхала за кордон осінню 2022 року, з`явилась за цей період 3 рази літом, погралась і поїхала, сплачує аліменти. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Служби у\~справах дітей\~Хмельницької міської\~ради в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмові пояснення та заяву про розгляд справи за її відсутності. В поданих до суду письмових поясненнях просили прийняти законне та обґрунтоване рішення, першочергову увагу приділити якнайкращому забезпеченню прав та інтересів дитини. Зазначили, що матір дитини не обмежена в можливості реалізації належного їй права на спілкування з дитиною. Разом з тим, заявником не надано документів, які б підтверджували існування у нього труднощів через відсутність встановлення факту самостійного виховання малолітнього сина, і, взагалі, такі факти можуть бути встановлені судом, зокрема під час розгляду справ про оскарження дій чи рішень щодо усунення перешкод у здійсненні гарантованих прав, відмови компетентних органів у наданні соціальних пільг або незабезпечення соціальними гарантіями, тощо. Також, з огляду на заявлені позовні вимоги справа не потребує надання висновку органу опіки та піклування відповідно до ст.19 СК України. Представник третьої\~особи -[INFO] в судове засідання не з`явився, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача та представників третіх осіб, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2001 року та від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/4312/20 від 17.03.2020р., шлюб зареєстрований 25 жовтня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1636, було розірвано. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/34483/24 від 14 січня 2025 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.12.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 10.02.2025р. ВП№ 77016183 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового наказу. Згідно довідки Хмельницького закладу дошкільної освіти №6 «Колобок» Хмельницької міської ради від 12.12.2024р. №01-27/187, [PERSON] , дійсно відвідував Хмельницький заклад дошкільної освіти №6 «Колобок» у періоди: з 06.09.2021р. по 10.09.2021р., з 08.09.2022р. по 31.08.2024р. Мати [PERSON] , [PERSON] батьківські збори не відвідувала, з вихователями не спілкувалася. Дитину приводив і забирав батько, здійснював належний догляд за зовнішнім виглядом. Дитина була забезпечена усіма необхідними речами для навчання та розвитку. Згідно листа КЗ ЗСО «Гімназії №24 Хмельницької міської ради» від 12.12.2024р. адміністрація закладу підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у 1-Б класі КЗ ЗСО «Гімназії №24 Хмельницької міської ради», згідно наказу закладу від 17.06.2024р. №97. Зі слів класного керівника, за період навчання дитини у гімназії (з 02.09.2024р. і до сьогодні) навчанням дитини цікавиться лише батько, який систематично відвідує батьківські збори, приводить дитину до школи та забирає після уроків. Мити дитини з нею зв`язок не підтримує, до закладу не з`являлась, навчанням сина не цікавилась, не приводила дитину до школи та не забирала після закінчення уроків. КП «Хмельницький міський ЦМСД №1» Хмельницької міської ради листом від 30.12.2024р. №2224 повідомив, що [PERSON] , задекларований в лікаря-педіатра [PERSON] .. Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу підписана матір`ю дитину, супроводжує дитину до лікаря - батько. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації за № 19/35104-25-Вих від 29.04.2025, відповідач [PERSON] здійснювала перетин державного кордону України, тобто перебувала за кордоном: з 22.10.2022р. по 15.05.2023р.; з 04.09.2023р. по 25.06.2024р.; з 13.07.2024р. Вищевказані обставини\~підтверджуються:\~копією паспорта\~позивача серія\~ [NUMBER] ;\~рішенням Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~у справі №686/4312/20 від 17.03.2020р.; копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] ; актом обстеження житлового приміщення від 16.09.2021р.; актом від 01.11.2024р.; витягами з Реєстру територіальної громади від 26.12.2024р.; постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 10.02.2025р. ВП№ 77016183; довідкою Хмельницького закладу дошкільної освіти №6 «Колобок» Хмельницької міської ради від 12.12.2024р. №01-27/187; листом КЗ ЗСО «Гімназії №24 Хмельницької міської ради» від 12.12.2024р.; листом КП «Хмельницький міський ЦМСД №1» Хмельницької міської ради від 30.12.2024р. №2224; інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації за № 19/35104-25-Вих від 29.04.2025р. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду, така особа має право на відстрочку від мобілізації. Додатком 5 "Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, для оформлення відстрочки за п. 4 ч. 1ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено надання ТЦК рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України). Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1 ст.153 СК України). Згідно ізч.ч.1,2,4 ст.155 цього Кодексу, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в позовних вимогах не зазначено за який період він просить встановити факт самостійного виховання та утримання дитини. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] сам виховує дитину десь 3-4 роки. Свідок [PERSON] також суду пояснила, що зі слів бабусі (матері позивача) відповідач робить якісь подарунки дитини. В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідач на даний час сплачує аліменти на утримання дитини, спілкується з дитиною телефоном, літом коли приїжджає в Україну бачиться з дитиною. Отже, з наведеного вище, досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач [PERSON] спілкується з дитиною, підтримує з сином зв`язок, та сплачує аліменти на його утримання. Факт розірвання шлюбу між сторонами, періодичні виїзди відповідача за межі України, не підтверджує факту самостійного виховання та утримання дитини лише позивачем. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано. Відтак із встановлених обставин вбачається що сторони добровільно погодили між собою те, що їх неповнолітній син буде проживати разом із позивачем та визначили порядок участі матері у забезпеченні дитини в судовому порядку. При цьому позивачем в ході розгляду справи також не долучено жодного доказу на підтвердження необхідності встановлення факту самостійного виховання та утримання сина. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, [INFO] про встановлення факту утримання та виховання дитини, слід відмовити.

Outcome: dismissed