Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою звернулося Акціонерне товариство «Сенс Банк», в інтересах якого діє представник Дворська А.Р. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість в сумі 154315,19 грн, яка складається з 20558,06 грн заборгованості по простроченому тілу кредиту, 58486,42 грн відсотки за користування кредитом, 75270, 71 грн тіло кредиту та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Короткий зміст позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 12 серпня 2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту у розмірі 118600,00 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, що становить 154315,19 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, але дану вимогу було залишено без реагування. А тому відповідач змушений звертатися з позовом до суду. Процесуальні дії у справі та позиції сторін. Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 21 вересня 2025 року. Відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України, виклик [PERSON] , як відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 серпня 2025 року на підставі заяви відповідача про відкладення розгляду справи. 04 серпня 2025 року ухвалою суду розгляд справи відкладено на 17 вересня 2025 року у зв`язку з поданою заявою представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи. 17 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому зазначається про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. В обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що наданими позивачем доказами не доведено укладення кредитного правочину від 12.08.2021 року №631756903 між відповідачем і АТ «Альфа-Банк». Вважає, що долучені до позовної заяви докази не містять пропозиції (оферти) [PERSON] , як позичальника, на укладення кредитного договору (угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії) від 12.08.2021 року №631756903 з погодженням усіх істотних умов, зокрема, розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитом, строку кредитування, тощо. Звертає увагу суду на те, що Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, який міститься у матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому сам по собі не доводить факту погодження між сторонами у письмовому вигляді істотних умов договору. Погодження банком (Акцепт) обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії не свідчить про бажання іншої сторони позичальника та волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору. Відповідач не визнає факту укладення між сторонами кредитного договору від 12.08.2021 року №631756903 та наявності, у зв`язку з цим, заборгованості. Окрім цього також вказує про те, що надана разом з позовною заявою виписка з рахунку приватного клієнт за період з 12.08.2021 по 10.04.2025 без зазначення будь-якого договору та його дати сама по собі, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів волевиявлення відповідача на укладення договору №631756903 від 12.08.2021 року, на який в розрахунку заборгованості за кредитом посилається позивач, доказів отримання ним відповідної платіжної банківської картки та активації її як передбачено п.3.4.21 Договору, саме на цей пункт посилається позовній заяві позивач до позовної заяви не долучені, тощо - не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та отримання за його умовами грошових коштів. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Враховуючи наведені доводи у відзиві просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 17 вересня 2025 року клопотання представника відповідача задоволено частково, витребувано від АТ «Сенс Банк» інформацію: Оферта на укладання угоди про надання кредиту № 631756903 від 12.08.2021, укладеної між АТ «Альфа Банк» і [PERSON] ; Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновленої кредитної лінії № 631756903 від 12.08.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] з усіма Додатками. В судовому засіданні оголошено перерву до 06.10.2025. 22.09.2025 представник позивача подала відповідь на відзив, у якому зокрема зазначила, що доводи представника відповідача щодо відсутності доказів укладення кредитного договру є необґрунтовані, оскільки позичальник звернувся до Банку із пропозицією на укладення угоди, а Банк погодив пропозицію Позичальника акцептом пропозиції. Позичальник також підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «1355», направленого йому 12.08.2021 року на номер телефону, про що підтверджує довідка про ідентифікацією. Таким чином, 12.08.2021 року між Банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із основними умовами. Окрім цього зазначає, що сторони також узгодили, що всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Угодою, регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (АТ «Сенс банк»), який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку. Також покликається на те, що організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Сторонами було досягнуто згоду щодо всіх істотних умов, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач підписуючи Угоду про надання споживчого кредиту прийняв та погодився з їх умовами. Звертає увагу на те, що з долученої до матеріалів справи виписки по кредиту вбачається, що відповідач вчиняв операції, кредитними коштами користувався, частково сплачував заборгованість за кредитом, тим самим повертав частину використаної суму кредиту та сплачував відсотки за його користування, однак в подальшому припинив своєчасно та в належному розмірі, згідно умов договору та затверджених графіків, повертати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що призвело до утворення заборгованості. Відтак вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити. У судове засідання 06.10.2025 учасники справи не з`явилися. Представником позивача 03.10.2025 через підсистему «Електронний суд» подано клопотання, в якому зазначено, що уразі неявки представника позивача у судове засідання, розглянути справу без представника на підстав наявних у суду матеріалів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача 06.10.2025 через підсистему «Електронний суд» подано заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без відповідача та представника відповідача, в позовних вимогах просять відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд зазначає наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом. На підтвердження заявлених вимог позивачем надав копію Акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 14-16). Також позивачем долучено довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, у розділі підпис споживача міститься інформація про підпис споживача (ідентифікатор 1355), [PERSON] 12.08.2021. Згідно з паспортом споживчого кредиту, мета отримання кредиту на споживчі цілі, ліміт кредиту 118600,00 грн, максимальна сума кредиту200000,00 грн, процентна ставка35,99 %, тип процентної ставки фіксована (а.с. 9-10, 11-13). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Як вбачається зі змісту довідки про ідентифікацію, виданої АТ «Сенс Банк», клієнт [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між Банком та Клієнтом, ідентифікований АТ «СЕНС БАНК». Акцепт договору позичальником здійснено (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового Ідентифікатора 1355) (а.с. 36). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом загальна заборгованість [PERSON] відповідно до кредитного договору № 631756903 від 12.08.2021 станом на 10.04.2025 становить 154315,19 грн., з яких 20558,06 грн прострочене тіло кредиту, 58486,42 грн відсотки за користування кредитом, 75270,71 грн тіло кредиту (а.с. 35). 24.05.2025 року представником АТ «Сенс Банк» відповідачу направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 631756903 про необхідність протягом 30 календарних днів повернути заборгованість за договором в розмірі 156223,82 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» не підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачем не представлено належних та допустимих доказів укладення між сторонами кредитного договору (угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії) від 12.08.2021 №631756903. Так, до матеріалів справи долучено копію Акцепту АТ «Альфа-Банк» пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка не містить підпису відповідача та не визнається останнім, що підтверджується змістом відзиву на позовну заяву. Згідно змісту вказаного вище Акцепту АТ «Альфа-Банк», зокрема, угода надана позичальнику у спосіб, обраний останнім у Оферті на укладення цієї угоди. Однак, позивачем не представлено доказів заповнення відповідачем та підписання пропозиції (волевиявлення) - Оферти на укладення договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Нормами частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі також Закон № 675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Разом з цим, матеріали справи не містять пропозиції (оферти) [PERSON] , як позичальника, на укладення кредитного договору (угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії) № 631756903 від 12 серпня 2021 року з погодженням усіх істотних умов, зокрема, розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитом, строку кредитування, тощо, як і копії Кредитного договору № 631756903 від 12 серпня 2021 року. При цьому згідно вимоги про усунення порушень, яка скеровувалась банком відповідачу значиться, що 12.08.2021 [PERSON] уклав з АТ «Сенс Банк» кредитний договір №631756903. Окрім того, суд також звертає увагу на те, що довідка про ідентифікацію клієнта [PERSON] не містить ні дати такої ідентифікації, ні дати її складення. Вказані обставини, на переконання суду, викликають обґрунтовані сумніви щодо підтвердження наміру відповідача на укладання договору. Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, який міститься у матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому сам по собі не доводить факту погодження між сторонами у письмовому вигляді істотних умов договору. Погодження банком (Акцепт) обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії не свідчить про бажання іншої сторони - позичальника та волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору. Надана разом з позовною заявою виписка по рахунку клієнта за період з 12 серпня 2021 року по 10 квітня 2025 року (а.с. 17-28) сама по собі, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів волевиявлення відповідача на укладення договору, доказів отримання ним відповідної платіжної банківської картки, тощо, не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та отримання за його умовами грошових коштів. Також, представник позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на Паспорт споживчого кредиту від 12.08.2021, в якому зазначено, що він підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором №1355. (а.с. 11-13). Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що Паспорт споживчого кредиту не може вважатись складовою кредитного договору, оскільки форма такого документу носить інформаційний характер та не є складовою кредитного договору, крім того, як зазначено в самому паспорті, інформація зберігає чинність та є актуальною до 11 вересня 2021 року, тобто у місячний термін. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До такого висновку прийшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 травня 2022 року по справі №393/126/20 (провадження №61-14545сво20), в якій\~відступив від\~висновку Верховного\~Суду,\~викладеного у\~Постановах Верховного\~Суду у\~складі колегії\~суддів Першої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду від\~02\~грудня 2020\~року у\~справі №\~284/157/20-ц\~(провадження\~№ 61-13569св20),\~від 18\~листопада 2020\~року у\~справі №\~313/346/20\~(провадження\~№ 61-14573св20)\~та у\~складі колегії\~суддів Другої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду від\~26\~грудня 2019\~року у\~справі №\~467/555/19\~(провадження\~№ 61-\~17707св19),\~про те,\~що паспорт\~споживчого кредиту\~є невід`ємною\~складовою частини\~спірного кредитного\~договору з\~огляду на\~згоду позичальника\~з умовами\~кредитування,\~яка підтверджена\~його підписом. Згідно з вимогами ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77ЦПКУкраїни належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В ч. 1 ст.89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 154315,19 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed