Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Адвокат Попов Євген Васильович, який діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, ЄДРПОУ 41346335) звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 жовтня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] за допомогою веб сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» було укладено Договір про надання кредиту № 4037741 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача № PS4037741. Вказують, що [PERSON] порушив умови Договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 року сума заборгованості відповідача за Договором про надання кредиту № 4037741 від 07.10.2020 року становить 17420 грн. 50 коп., з яких: 2550 грн. 00 коп. - сума кредиту; 14870грн. 50 коп. - нараховані проценти за користування кредитом. Всього за період дії договору позичальником сплачено за договором 988 грн. 97 коп. в рахунок погашення відсотків по договору про надання кредиту № 4037741 від 07.10.2020 року. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» суму заборгованості за Договором про надання кредиту № 4037741 від 07.10.2020 року в розмірі 17420 грн. 50 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 00 коп. 02 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. У позовній заяві позивачем заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника товариства. Крім того, зазначено про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, шляхом розміщення Оголошення на веб-сайті «Судова влада» та шляхом направлення «СМС-повідомлення». Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п.\~3 ч.\~8 ст.\~128, ст.\~131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 жовтня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] за допомогою веб сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» було укладено Договір про надання кредиту № 4037741 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача № PS4037741. ТОВ\~«Алекскредит» має у мережі Інтернет сторінку https://alexcredit.ua з розміщеними правилами надання кредиту ТОВ «Алекскредит». Відповідно до п.\~5.1. Правил сторони домовилися, що Договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua, згідно зі ст.\~207, 639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України\~«Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги». Пунктом 5.2. Правил визначено, що підписання Позичальником Договору відбувається шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Безпосереднє акцептування Оферти, підписання Договору, Додаткової угоди, Графіку платежів та інших документів здійснюється шляхом використання Позичальником у своєму Особистому кабінеті Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається йому Кредитодавцем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором надсилається Кредитодавцем Заявнику/Позичальнику засобами зв`язку, вказаними під час оформлення Заявки на Сайті Кредитодавця шляхом направлення повідомлення на адресу електронної пошти, яка зазначена у Заявці (або вказана в Особистому кабінеті Заявника/Позичальника), та/або СМС-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний у Заявці (або вказаний в Особистому кабінеті Заявника/Позичальника). Використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором означає прийняття Позичальником всіх умов Оферти та укладення Договору виключно в письмовій формі у вигляді електронного документа, що згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаного власноруч. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом\~12 частини першої статті\~3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті\~11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею\~12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею\~12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею\~12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, Верховний Суд у постанові у справі №\~524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №\~732/670/19, від 23.03.2020 у справі №\~404/502/18, від 07.10.2020 у справі №\~127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205, 207 ЦК України). У цьому випадку мало місце укладання електронного правочину, який підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора\~ PS4037741, що і є його безпосереднім підписом. Тобто, відповідач, погодившись з Правилами надання кредиту ТОВ\~«Алекскредит», паспортом споживчого кредиту та Офертою, підписав паспорт споживчого кредиту, акцептував Оферту та підписав Договір про надання кредиту. Таким чином, скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №\~2-1383/2010 (провадження №\~14-308цс18) зроблено висновок, що ст.\~204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що за Договором про надання кредиту №\~4037741 від 07.10.2020 року, кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (п. 2.34 Правил) та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України гривні. Відповідно до п. 1.3. Договору, сума кредиту складає 2550 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.4. Договору, кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.5. Договору, позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) (п.2.26 Правил), яка може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальник. Відповідно до п. 1.6. Договору, розрахунок зобов`язань (п. 2.18 Правил) позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, основної суми кредиту (п. 2.28. Правил) та процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту зазначаються у Графіку платежів (п. 2.6. Правил), який є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів у Договорі визначає окремі розрахунки зобов`язань за лояльними (покращеними) умовами кредитування (п. 2.25 Правил) та за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил). Пунктом 1.7. Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом: 1.7.1. У випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, Позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,95\~% від визначеної у п.\~1.3. цього Договору суми кредиту. 1.7.2. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному повернені суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 16 календарних днів з 07.10.2020 року до 23.10.2020 року (включно) (базовий період п.2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,19% (акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34 Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 3035 грн. 52 коп., у тому числі Основна сума кредиту 2550 грн. 00 коп. Проценти за користування кредитом 485 грн. 52 коп. 1.7.3. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 07.10.2020 року до 23.10.2020 року (включно) 1,70% за один день користування Кредитом (базова процентна ставка п. 2.3. Правил); в спеціальний період (п. 2.40 Правил) з 24.10.2020 року до 21.04.2021 року (включно) 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка п. 2.34 Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 3249 грн. 00 коп. 1.7.4. Використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. Кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених Договором процентів за користування кредитом. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав. Як вбачається з довідки від 01.11.2024, наданої ТОВ «ФК «Елаєнс», платежі успішно проведені в системі. Деталі операцій: номер в системі Fondy: 278766719, номер операції: 68787582299333416043267473049403, дата проведення платежу: 07.10.2020; призначення платежу: transfer_funds. Сума платежу: 2550,00 грн. Валюта платежу: UAH. Платіжний метод: карта MASTERCARD. Статус платежу: approved. Номер карти: [NUMBER] . Банк картки отримувача: Privatbank. Відповідно до п. 2.4 Договору, позичальник зобов`язується виконувати належним чином свої обов`язки, відповідно до умов цього Договору та Правил. Виконувати належним чином зобов`язання, згідно з умовами Договору та сплачувати відповідно до Графіку платежів основну суму кредиту та проценти за користування кредитом. Сплачувати заборгованість після спливу кінцевої дати виконання Договору, або при настанні умови дострокового виконання зобов`язань за Договором. У разі неналежного виконання Графіку платежів настає умова дострокового виконання зобов`язань за Договором (п.\~2.46. Правил), у зв`язку з чим Позичальник має сплатити всю Заборгованість (п.\~2.17. Правил) за Договором. Відповідно до п. 3.1. Договору сторони погодили, що строк дії Договору (п.\~2.41. Правил) встановлюється з дати укладення Договору (п.2.9. Правил) 07.10.2020 року до кінцевої дати виконання Договору 21.04.2021 року (включно). Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію з дати погашення/повернення кредиту (п.\~2.8. Правил). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, однак, не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки та при умовах, які передбачені договором. Слід зазначити, що зі всіма умовами кредитування [PERSON] був ознайомлений і прийняв умови Договору про надання кредиту №\~4037741 від 07.10.2020 року. Навіть, після отримання кредитних коштів, він не відмовився від договору і не повернув отримані у кредит грошові кошти. Як вбачається з наданого позивачем детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №\~4037741 від 07.10.2020 року, заборгованість відповідача станом на 30.06.2025 року, не погашена, залишок заборгованості складає\~ 17420 грн. 50 коп., з яких: 2550 грн. 00 коп. сума кредиту; 14870 грн. 50 коп. нараховані проценти за користування кредитом. На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ\~«Алекскредит». Свої заперечення проти викладених позивачем обставин та докази у спростування доводів позивача, відповідачем до суду не надано. Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного Кодексу України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.\~203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті\~633 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом\~ІІ гл.\~52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №\~732/670/19, від 23.03.2020 у справі №\~404/502/18, від 07.10.2020 у справі №\~127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст.\~1056-1 ЦК України). До того ж, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи Договір про надання кредиту №\~4037741 від 07.10.2020 року недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.\~1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст.\~599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.\~610 ЦК України. Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як уже зазначалось вище, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором про надання кредиту № 4037741 від 07.10.2020 року становить 17420 грн. 50 коп., з яких: 2550 грн. 00 коп. сума кредиту; 14870 грн. 50 коп. нараховані проценти за користування кредитом. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, відповідачем не спростовано ні розмір заборгованості, ні порядок нарахування певних платежів. Так, матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти у розмірі 2550 грн. 00 коп. надавалися і отримані відповідачем зі сплатою процентів (відсотків) за користування кредитом. На спростування таких обставин, відповідачем заперечення та докази не надані. При укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір, відповідач усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Слід зазначити, що при добросовісному виконанні відповідачем зобов`язання,\~- не настали б для останнього негативні наслідки, пов`язані з простроченням виконання зобов`язань. Установивши, що Договір про надання кредиту №\~4037741 від 07.10.2020 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та був ознайомлений з сукупною вартістю кредиту. Крім того, суд звертає увагу, що діючи добросовісно, та виконуючи у строк зобов`язання, відповідач не мав би наслідком постійне збільшення процентів за користування кредитом. Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору ТОВ\~«Алекскредит» надав відповідачу у повному обсязі інформацію стосовно умов кредитування, зауважень при його укладенні останній не висловив. Крім того, і на час розгляду цієї справи відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження повернення ним заборгованості за Договором про надання кредиту №\~4037741 від 07.10.2020 року. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422\~грн. 40\~коп., що підтверджується платіжною інструкцією №\~6174 від 21.07.2025 року. Таким чином, оскільки позовні вимоги ТОВ\~«Алекскредит» задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі\~ 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved