Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

представник Пархоменко М.А звернулася в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (далі ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», позивач) до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором № 01.11.2024-100001916 від 03.11.2024 в розмірі 27\~338,40 грн та 2422,40 грн судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.11.2024 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» відповідачу було надано кредит в сумі 9 500,00 грн строком на 140 днів зі сплатою за користуванням кредитом у розмірі 0,87% за 1 (один) день/днів користування Кредитом протягом первинного та пролонгованого строків. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на звернення до суду за вказаними кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 27\~338,40 грн, яка складається з: 9500 грн заборгованість по тілу кредиту, 11 970 грн заборгованість по процентам, 1118,40 грн комісія та 4750грн неустойка. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 07.08.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що не укладала із позивачем кредитний договір, додана позивачем роздруківка кредитного договору не містить її підпису. Також позивачем не надано доказів перерахування їй коштів. Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, на яку посилається позивач, не є первинним документом у розумінні чинного законодавства, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані товариством у позовній заяві, а отже, не є належним доказом існування боргу. Крім того, вказує, що нарахування неустойки та комісії є неправомірні. У задоволенні позову просила відмовити. 12.08.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що ТОВ\~«СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» не є банком у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», натомість є надавачем фінансових послуг у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Оскільки ТОВ\~«СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» не є банківською установою, то не може надати первинні банківські документи, а відтак, наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом наявності заборгованості та її розміру. Позивач перерахував грошові кошти на банківський рахунок, зазначений відповідачем у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Факт перерахування коштів підтверджується квитанцією, яка відповідає вимогам Закону України «Про платіжні послуги» та підтверджує не тільки ініціювання платіжної операції, але й її успішне здійснення. Надані позивачем документи в своїй сукупності доводять факт виконання ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» своїх зобов`язань за кредитним договором, а також факт невиконання відповідачкою її зобов`язань щодо повернення кредиту. При цьому всупереч ст.81 ЦПК України відповідач не надала суду виписки по її картковим рахункам у банківських установах, у тому числі по рахунку, який зазначено в кредитному договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Щодо доводів відповідача про незаконне нарахування комісії, то у п. 8 заявки кредитного договору передбачено комісію, пов`язану із наданням послуги, а саме перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, указаний позичальником. Крім того, вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, оскільки кредитний договір укладено 03.11.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», на підставі якого внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Нормами ЦК України врегульовано питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отриманні кредиту (позики), у той час, як Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 03.11.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01.11.2024-100001916, шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме - прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта); заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Для підписання і укладення кредитного договору був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача [NUMBER] . Вказаний договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е539. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 9 500 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.11.2024, строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Відповідно до п.4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-3600-2956-2091. Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання. Позичальником також було підписано паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Виконання позивачем (кредитором) обовязку щодо надання грошових коштів у розмірі 9 500 грн відповідачу (позичальнику) підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту №\~\~556270695. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay ( а.с9). З довідки-розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Споживчий центр» вбачається, що розмір заборгованості по основному кредиту становить 9 500 грн, по відсоткам - 11970 грн, 1118,40 грн комісія, 4750 грн неустойка, що разом становить 27\~338,40 грн ( а.с.8). Відповідно до ст.ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК\~України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на вказане, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] 03.11.2024 був укладений кредитний договір № 01.11.2024-100001916. Для підписання і укладення кредитного договору був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача [NUMBER] . Вказаний договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е539. Згідно\~\~ пункту 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-36ХХ-ХХХХ-2091. Пунктом 4.4. договору визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.\~\~\~\~\~\~ Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9 500 грн відповідачу (позичальнику) підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay. Вказані докази є належними та достатніми для висновку про\~\~виконання кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свого обов`язку\~\~за кредитним договором № 01.11.2024-100001916. З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Посилання відповідача на те, що надані копії кредитного договору, пропозиція укласти кредитний договір, заявка, додаток до анкети позичальника, які не підписані відповідачем спростовуються наступним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Тобто, нормами чинного законодавства передбачено підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що кредитний договір № 01.11.2024-100001916 від 03.11.2024 укладено сторонами у даній справі в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е539. Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта); заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Вказані документи наявні у матеріалах справи та їх сукупність і є кредитним договором. Для підписання і укладення кредитного договору був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача [NUMBER] . Вказаний договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е539. Отже, підписанням кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про усі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення відповідачем вказаних дій по попередньому заповненню заяви та анкети\~\~надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений. Доводи відповідача про те, що надана позивачем «Квитанція» про видачу коштів з позиції ст.ст.77-80 ЦПК України, не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом і не підтверджує факту видачі коштів відповідачу, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9500 грн відповідачу (позичальнику) підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту №\~556270695. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay. Квитанція свідчить про зарахування коштів в сумі 9 500 грн 03.11.2024 на картку №\~ [NUMBER] , що збігається з номером картки, що була зазначена в кредитному договорі п. 4.1), що був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором - Е539. Заперечуючи проти отримання коштів, відповідач у свою чергу, не надала до суду доказів того, що картка за номером №\~ [NUMBER] їй не належить, та 03.11.2024 на вказану картку не надходили кошти в сумі 9 500 грн на виконання умов договору, укладеного із ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» № 01.11.2024-100001916 від 03.11.2024\~. Як вбачається із вказаної довідки призначення платежу- видача за договором № 01.11.2024-100001916, що повністю збігається з номером укладеного із відповідачем договором. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, то суд приходить до наступного. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] уклала Кредитний договір з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 03.11.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 4750 грн не підлягає стягненню з відповідача, а підлягають списанню позивачем. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 1118,40 грн комісії, то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-п/2011 визначено, що положення п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (п.п.17 і 23 ст.1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Враховуючи імперативне врегулюванням законодавством про захист прав споживачів умов щодо нарахування комісії з обслуговування кредитного договору, п.8 кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості не підлягає застосуванню, отже відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги в частині стягнення комісії. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість в розмірі 21 470 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9500 грн та процентам в розмірі 11970 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 78,53 % (21 470: 27338,40 х 100), з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 1902,31 грн (2422,40 х 78,53 %). Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial