Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

До суду, в порядку окремого провадження, заходами електронного суду, надійшла заява адвоката Ляшенка Олега Валерійовича, який діє в [PERSON] та [PERSON] , як їх представника, в якій просить встановити факт, що має для заявників юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право власності на житло від «23» березня 1995 р., видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів про засвідчення, що квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на правах спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальною площею квартири 50,6 кв.м, видане згідно з розпорядженням (наказом) від «23» березня 1995 р. № 54952, зареєстровано і записано в реєстрову книгу за № 19-3487 належить: - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код/№ (РНОКПП) [NUMBER] , паспорт ід-картка № [NUMBER] , дійсний до 06.12.2028, виданий 06.12.2018, орган, що видав 5112, мешкає за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код/№ (РНОКПП / ІПН) [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.11.2006 року, мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді від 18.09.2025 року відкрито провадження у справі. В матеріалах справи міститься заява адвоката Ляшенка О.В., який представляє інтереси з заявників, щодо можливості розгляду за справи за його та заявників відсутності, в якій вимоги заяви про встановлення факту, що має для [PERSON] та [PERSON] юридичне значення підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Згідно ч.3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах.\~\~ \~\~\~\~Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.\~\~\~ \~Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ \~\~Так судом встановлено, Заявнику [PERSON] належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] , яка розташована на IV поверсі ІХ поверхового будинку, і складається із 2 житлових кімнат жилою площею 29,6 кв.м, загальною площею 50,6 кв.м. Частина цієї ж квартири належить заявнику [PERSON] (сину заявниці- [PERSON] ) у розмірі 1/4. Інші частини квартири у розмірі по 1/4 частин належали: - [PERSON] - [PERSON] . Право власності за вказаними особами на зазначену вище квартиру виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло від «23» березня 1995 р. виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів за № 19-3487, яке було зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.10.1995 у книзі 147пр стр 29 реєстр 556 та зроблена відмітка (проставлений штамп і печатка) на правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житло від «23» березня 1995 р. виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів за № 19-3487 про реєстрацію права особистої власності на квартиру [ADDRESS] (мовою оригіналу) «за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свидетельства о праве собственности на жилье от 23.05.95 г.». На підставі технічного паспорта виданим 07.02.2008 КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомого майна» на квартиру [ADDRESS] , яка розташована на IV поверсі ІХ поверхового будинку, складається із 2 житлових кімнат площею 18,4 кв.м та 11,2 кв.м, жилою площею 29,6 кв.м, кухні площею 6,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, коридору площею 9,0 кв.м, балкону площею 1,6 кв.м, загальною площею 50,6 кв.м, за реєстровим № 147пр-29-556 в рівних частках власниками вказані: - [PERSON] ; - [PERSON] ; - [PERSON] ; - [PERSON] . Прізвища заявників у правовстановлюючому документі були зазначені неправильно, замість [PERSON] і [PERSON] вказано [PERSON] і [PERSON] . Причина неправильного написання прізвища очевидно виникла через неправильний переклад прізвищ з російської на українську мови. Такі розбіжності в даний час не надають можливості розпоряджатися заявникам належним їм майном, та за даних обставин вони вимушені звернутися до суду з даною заявою. Юридична особа яка оформлювала і видавала правовстановлюючий документ Управління житлово комунального господарства Одеської міської ради (УЖКГ ОМР), ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 03365736 за даними Міністерства юстиції України з 24.10.2012 в стані припинення, діяльність не здійснює. Внесення виправлень у правовстановлюючий документ законодавством не передбачено. Підстави отримання нового правовстановлюючого документу відсутні. У зв`язку зі смертю [PERSON] його частка у розмірі 1/4 успадкована [PERSON] . Таким чином [PERSON] стала співвласницею квартири із часткою у розмірі 1/2. [PERSON] померла, а її частка у розмірі 1/2 перейшла [INFO] її сину [PERSON] . [PERSON] - батько заявниці [PERSON] [INFO] помер. Отримати згоду у осіб зазначених у правовстановлюючому документі на внесення змін у правовстановлюючий документ так само як і внести виправлення у правовстановлюючий документ або отримати новий правовстановлюючий документ в даний час ні можливості ні підстав не має. Таким чином, іншого варіанту, крім звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу заявникам не має. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№ інформаційної довідки: 437956996, дата формування 02.08.2025) в розділі ВІДОМОСТІ З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ є актуальна інформація про: Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.08.2025 6 1) об`єкт речових прав на 2-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,6 кв.м, житловою площею 29,6 кв.м. Цей об`єкт має реєстраційний № 517253451101, Номер об`єкта в РПВН: 22345740; 2) речове право за № 7915403 про право спільної власності (спільна часткова розмір частки 1/2) за [PERSON] , зареєстроване 03.12.2014 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 1-1609, виданий 03.12.2014, видавник: державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. За цією ж Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№ інформаційної довідки: 437956996, дата формування 02.08.2025) в розділі ВІДОМОСТІ З РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО - ВІДОМОСТІ ПРО ОБ`ЄКТ НЕРУХОМОГО МАЙНА за реєстраційним № майна: 22345740 є архівний запис про реєстрація прав (№ запису: 556 в книзі: 660пр-93) на 2-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,6 кв.м, житловою площею 29,6 кв.м. Підставою реєстрації зазначене свідоцтво про право власності, р№ 19-3487, 23.03.1995, УЖКГ виконкому Одеської міської ради. Співвласниками є: · 03.03.2008 за [PERSON] зареєстрована на праві спільної часткової власності частка власності на 2-кімнатну квартиру (реєстраційним № майна: 22345740) у розмірі 1/4; · 03.03.2008 за [PERSON] зареєстрована на праві спільної часткової власності частка власності на 2-кімнатну квартиру (реєстраційним № майна: 22345740) у розмірі 1/4; · 17.04.2008 за [PERSON] зареєстрована на праві спільної часткової власності частка власності на 2-кімнатну квартиру (реєстраційним № майна: 22345740) у розмірі 1/2. Відповідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00048233500 від 29 листопада 2024 р. є запис про прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] , відомості про розірвання шлюбу за актовим записом № 639 від 06 липня 1994 р. Проаналізувавши зазначений витяг, правовстановлюючий документ, паспорти, довідку та картку про присвоєння ідентифікаційних кодів заявниці [PERSON] та заявника [PERSON] , очевидно, що є розбіжності в написанні прізвища в правовстановлюючому документі (свідоцтві про право власності на житло від «23» березня 1995 р. виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстрованим і записаним в реєстрову книгу за № 19-3487) МАЛІНОВСЬКА та МАЛІНОВСЬКИЙ, зокрема, паспорті заявниці: МАЛИНОВСЬКА, а у заявника в паспорті: МАЛИНОВСЬКИЙ. З огляду на зазначене убачається, що: - [PERSON] є одна й та ж особа - [PERSON] є одною і тою ж особою. Таким чином мають місце розбіжності в написанні прізвищ в правовстановлюючому документі (свідоцтві про право власності на житло від «23» березня 1995 р. виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстрованим і записаним в реєстрову книгу за № 19-3487): - МАЛІНОВСЬКА тоді як у паспорті заявниці вказане прізвище: МАЛИНОВСЬКА; - МАЛІНОВСЬКИЙ тоді як у паспорті заявника вказане прізвище: [PERSON] . Заявники [PERSON] та [PERSON] звертаються до суду з даною заявою, в якій просять встановити факт належності правовстановлюючого документу їм, оскільки зазначена вище обставина перешкоджає заявникам [PERSON] та [PERSON] в належному оформленні права власності в Єдиному державному реєстрі нерухомих об`єктів та вільно розпоряджатися своєю власністю. Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявників, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу заявникам [PERSON] та [PERSON] право на виправлення помилки і відповідно право на розпорядження своїм майном. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який просять встановити заявники є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявників, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У зв`язку із розбіжностями у правовстановлюючому документі заявники вимушені звернутися до суду оскільки не мають змоги в повній мірі реалізувати своє право власності, гарантоване Конституцією України. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню тому необхідно встановити факт\~\~\~належності [PERSON] \~та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від «23» березня 1995 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів про засвідчення, що квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на правах спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] яка приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальною площею квартири 50,6 кв.м, видане згідно з розпорядженням (наказом) від «23» березня 1995 р. № 54952, зареєстровано і записано в реєстрову книгу за № 19-3487. \~\~

Outcome: approved