Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом, в обґрунтування посилається на те, що 07\~жовтня 2024 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ГАЗ», д/н [NUMBER] , скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Mercedes», д/н [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані збитки, постраждалих немає. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30\~грудня 2024 року відповідача за вчинення вищезазначеної ДТП визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, власник пошкодженого автомобіля «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] , в особі представника [PERSON] 11 жовтня 2024 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем виплачено відшкодування потерпілій стороні, у зв`язку з чим право регресної вимоги виникло на суму 47\~353,30 грн., також позивачем понесені витрати на послуги експерта в розмірі 2010,00 грн. Зазначені суми, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 08 травня 2025 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 12 травня 2025 року. 10 червня 2025 року через канцелярію суду надійшла інформація про останнє відоме зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 11 червня 2025\~року. Ухвалою судді від 11 червня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. У судове засідання представник позивача не з`явився, через підсистему «Електроннйи суд» направив до суду клопотання, у якому просив про проведення розгляду справи за відсутності його представника, одночасно не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено,\~що 07\~жовтня\~2024\~року об\~11\~годині 30\~хвилин за адресою: вул.\~Кооперативна, с. Спаське, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ГАЗ 24», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мерседес», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та спричинені збитки. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30\~грудня 2024 року, ухваленою у справі № 183/10974/25, [PERSON] визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі звіту з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «Mercedes-Benz Sprinter 313», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в дорожньо-транспортній пригоді № 071024, убачається, що оцінка виконана станом на 07 жовтня 2024 року, огляд об`єкта був проведений 25 жовтня 2024 року, вивчення всієї необхідної документації, проведення маркетингу та розрахунки проводилася з 25\~жовтня 2024 року по 08 листопада 2024 року. Вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «Mercedes-Benz Sprinter 313», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в дорожньо-транспортній пригоді становить 62\~387,57 грн. з ПДВ, 57\~562,56 грн. без ПДВ. (а.с. 15-22). Відповідно до розрахунку розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», з номерним знаком [NUMBER] , внаслідок пошкодження під час ДТП, має скаладати 50\~967,50 з урахуванням податку на додану вартість, 47\~353,30 без урахування податку на додану вартість (а.с. 31). На дату скоєння зазначеної вище пригоди водій [PERSON] договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав, що підтверджується інформацією з бази даних МТСБУ (а.с. 36). [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , подав позивачеві повідомлення про настання страхового випадку та того ж дня подав заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, пп. а) ст.41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 24 січня 2025 року позивачем виплачено відшкодування [PERSON] у розмірі 47\~353,30 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 641016 від 24 січня 2025\~року, у якій в призначенні платежу зазначено «виплата по справі № 109044, згідно наказу №3.1/2141 від 24.01.2025, т.з. [NUMBER] ». Доказів сплати виплаченої суми відшкодування відповідачем суду не надано. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 (далі Закон №1961) у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону №1961, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 22 Закону №1961 МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно із підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону №1961, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 47\~353,30 грн., виплаченого страхового відшкодування. Разом з тим, згідно з п. 40.3 ст. 40 Закону №1961, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно з платіжною інструкцією № 944137 від 12 грудня 2024 року Моторним (транспортним) страховим бюро України оплачено ФОП [PERSON] суму в розмірі 2\~000,00 грн. послуг аварійного комісара (експерта) у справі № 109044 згідно з рахунком № 109044 від 08 листопада 2024 року. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 2000,00 грн., суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховою (регламентною) виплатою (страховим відшкодуванням), а спрямовані на визначення розміру збитків. Вказані витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, у зв`язку з чим, вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial