Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01 жовтня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). У подружжя народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що зареєстровано у Малопольському воєводстві відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Мислениці Республіка Польща. Так, 14.10.2022 року відповідач визнав батьківство дитини [PERSON] [INFO] , про що було внесено відповідний запис за №00018374691 у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). У відповідача є ще неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON] [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 484, який зроблено Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Також позивач вказує, що відповідно до виконавчого провадження № 56861268 від 26.07.2018 року з відповідача утримуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення повноліття. Окрім цього з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] відповідно до виконавчого провадження № 70306703 від 14.11.2022 року у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2022 року. Разом з цим у позовній заяві позивач зазначає, що протягом останніх 10 місяців сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин у березні 2025 року. Наразі позивач разом з дітьми перебуває закордоном, так як проживання в Україні є небезпечним внаслідок повномасштабного вторгнення рф та отримує забезпечення на себе та дітей, як біженці внаслідок війни, в приблизному розмірі 8000,00 грн. Розмір отримуваних виплат не достатній для гідного рівня проживання позивача та неповнолітніх дітей. Будь-яких інших джерел доходів не має, а коштів недостатньо для належного і необхідного забезпечення та утримання як дітей і особистого проживання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в додаткових витратах на спільних дітей участі не приймає. В житті дітей, в їх вихованні та розвитку активної участі не приймає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище та негативно впливає на моральний стан дитини. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, змушена звертатися до суду, та просить задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 вересня 2025 року. 15 вересня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні 15 вересня 2025 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10 години 00 хвилин 08.10.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Позиція учасників с прави. Сторони у судове засідання не з`явилися. 07 жовтня 2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Назаренко І.С. через підсистему «Електронний суд» скеровано клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Просять суд проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. . 18.09.2025 до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій останній просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає та підтримує. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, з урахуванням заяви відповідача доходить наступних висновків. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тому, що обов`язок утримувати власну дитину, надавати їй допомогу (аліменти) батьки несуть не лише на підставі судового рішення, а з факту народження дитини, згідно з вимогами СК України. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 7, ст. 141 СК України: жінка та чоловік мають рівні права і обв`язки у сімейних відносин, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 вказав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частинами 1-3 статті 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, суд враховує, що законодавством передбачено саме право стягувача аліментів вибирати спосіб їх стягнення: у частці від доходу боржника або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 березня 2020 року у справі N 759/10277/18, яка підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину встановлюється щороку Законом України\~«Про Державний\~бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини 1 статті 191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Подання суду доказів того, що особа, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить особі з якою проживає дружині незалежно від цієї обставини. За змістом ч. 1 ст.191СК\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Суд встановив, що сторони у справі [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який 01 жовтня 2022 року був зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №727 та підтверджується копією свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 11). У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.04.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровській області. Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 12) та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою зі свідоцтва про народження Республіки Польща, що зареєстровано у Малопольському воєводстві відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Мислениці Республіка Польща (а.с.16). Так, 14.10.2022 року відповідач визнав батьківство дитини [PERSON] , [INFO] , про що було внесено відповідний запис за №00018374691 у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 15-16). З матеріалів справи встановлено, що з відповідача за судовим наказом від 03 листопада 2022 року виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.10.2022 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.21-22). Також, відповідно до судового наказу від 27 червня 2018 року, виданого Дніпровським районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина від попереднього шлюбу, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-20). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини [PERSON] , [INFO] , не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Ураховуючи, що дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, є здоровою, працездатною особою, але добровільно допомогу на утримання дитини не надає, розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача на утримання доньки узгоджується із положеннями ст. 182 СК України, а [PERSON] \~визнає позовні\~вимоги,суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовної вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів доходу, на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та про можливість її задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~4\~Закону «Про\~судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2025 складає 3 028,00 грн. Отже, розмір судового збору становить 1211 грн. 20 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved