Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

21 березня 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (наразі Центральний районний суд міста Дніпра). (а.с.17) В обґрунтування позову зазначено, що 01 жовтня 2021\~року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети-заяви № 300005413 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 51 000 грн. на строк 1462 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок споживчих кредитів позичальника, що підтверджується виписками за кредитними договорами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. 25 липня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 300005413 від 01.10.2021 р. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 73 837,71 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту\~ 46 729,75 грн.; заборгованість за відсотками\~ 4,26 грн.; заборгованість за комісією 27 103,70 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. (а.с.1-7) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді від 02 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.71) В судове засідання 28 травня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 24 червня 2025 року. (а.с.78) 10 червня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами. Звертає увагу суду на те, що термін повернення кредиту у повному обсязі ще не настав. Вказував на те, що стягнення комісійної винагороди є несправедливим, суперечить принципу добросовісності. Також, вказував на відсутність доказів обставин набуття позивачем прав вимоги до відповідача. Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, врахувавши, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано заяву про понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30\~000 грн. (а.с.82-88) 23 червня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що з нарахуванням суми комісійної винагороди відповідач погодився, підписавши кредитний договір, щодо відступлення прав вимоги надано суду разом із позовною заявою всі необхідні документи, що підтверджують права вимоги до відповідача. Також надав заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача. (а.с.92-95) В судове засідання 24 червня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 18 серпня 2025 року. (а.с.105) Судове засідання 18 серпня 2025 року не відбулося через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 05 вересня 2025 року. (а.с.111) Судове засідання 05 вересня 2025 року не відбулося через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 01 жовтня 2025 року. (а.с.118) В судовому засіданні 01 жовтня 2025 року було проведено розгляд справи по суті. Позивач у судові засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання не з`явився, у відзиві представник відповідача росив проводити розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.5\~ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 жовтня 2021 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви № 300005413 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок, видано кредит у сумі 51 000 грн. та погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту 51 000 грн., строк кредиту\~1462 дні з 01.10.2021 по 01.10.2025; ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу)\~0,01% річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу)\~0,00001 % річних. Щомісячна комісія, без ПДВ: 2034,9 грн., Плата за пропущення платежів: першого пропуску 350 грн., другого (підряд) пропуску 350 грн., третього (підряд) пропуску 400 грн., четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) 400 грн. (а.с. 27-32) Відповідно до п.п.2.1.1., 2.1.2 розділу 2 кредитного договору відповідач просив Банк відкрити поточний рахунок та беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «Банк Форвард» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з п.2.1.3 відповідач підтвердив, що Анкета-заява разом з Публічною пропозицією АТ «Банк Форвард» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб та Тарифами складають Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, підтвердив його укладення і зобов`язався виконувати його умови, ознайомлений з даними документами та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 01 жовтня 2021 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого: Тип кредиту: кредит; Сума кредиту: 51 000 грн.; Строк кредитування: 48 міс.; Мета отримання кредиту: на споживчі потреби; Спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом (перерахування коштів згідно доручень клієнта) протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення договору. (а.с.33-35) Також, 01 жовтня 2021 року відповідачем було підписано графік платежів за кредитним договором, відповідно до якого було погоджено графік повернення кредиту (а.с.36-38) Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на Рахунок споживчих кредитів Позичальника, що підтверджується виписками по особовим рахункам угоди № 300005413 від 01.10.2021 за період з 13.06.2011 по 10.06.2023, № 12641074 від 19.11.2024 за період з 11.06.2023 по 24.07.2024 (а.с.а.с.45-55, 56-59) Відповідач не належно виконував умови кредитного договору не повертаючи кошти кредиту, у зв`язку з чим станом на 24.07.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 73 837,71 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту\~ 46 729,75 грн.; заборгованість за відсотками\~ 4,26 грн.; заборгованість за комісією 27 103,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту № 300005413 від 01.10.2021 р. (а.с.43-44) 25 липня 2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, згідно умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 300005413 від 01.10.2021 р. (а.с.а.с.64-66, 67) Згідно п.4 вказаного договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 від 25.07.2024 р. сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 69349284,90 грн.\~ціна договору. Загальна ціна активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240610-40652 ВІД 03.07.2024, переможцем яких став новий кредитор, та яка підлягає сплаті новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70122419,74 грн. без ПДВ. На виконання умов вказаного договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було сплачено на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» грошові кошті у сумі 70122419,74 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 4170 від 23.07.2024 р. (а.с.68) 14 березня 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було направлено на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу в якій повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором та необхідність погасити заборгованість новому кредитору за кредитним договором у розмірі 73 837,71 грн. (а.с.69) Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст.204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за кредитним договором № 300005413 від 01.10.2021 р. укладеним між фізичною особою позичальником [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД», а тому посилання представника відповідача щодо відсутності доказів обставин набуття права вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] є необґрунтованими. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За змістом ст.ст.626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Щодо заперечень відповідача про те, що термін повернення кредиту у повному обсязі не настав, суд зазначає наступне. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Водночас, ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. У справі також встановлено, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Наведені приписи дають підстави зробити висновок, що законом встановлено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, який позивачем дотриманий. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 ЦК України). Як вже зазначалося вище, матеріали справи підтверджують факт виконання Банком зобов`язань щодо надання Позичальнику (відповідачу) кредитних коштів. Як слідує із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості та виписок за кредитом, відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав і станом на 24.07.2024 р. загальний залишок заборгованості відповідача склав 46 729,75 грн. (заборгованість за тілом кредиту). Позичальник доказів належного виконання зобов`язання за Договором про споживчий кредит суду не надав, вимогу кредитодавця про дострокове повернення кредиту не виконав, факт заборгованості за основним зобов`язанням не спростував, що підтверджує правомірність вимоги позивача про дострокове стягнення заборгованості за кредитом. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованість за тілом кредитом у сумі 46\~729,75 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 4,26 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії у розмірі 27 103,70 грн., суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2023 року № 204/224/21. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 27 103,70 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 46\~734,01 грн., з яких сума простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 46\~729,75 грн. та сума простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 4,26 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~533,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial