Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів '' (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ" або позивач) звернулись до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості: - за договором позики № 05222-04/2023 в розмірі 44360,00 грн., з яких: 11 400 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 32960 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 6559462 в розмірі 41\~665 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 26665 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 15585-04/2023 в розмірі 18196,30 грн., з яких: 9500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8696,30 грн.- сума заборгованості за відсотками; - за договором позики № 5405479 в розмірі 9480,00 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6480 грн.- сума заборгованості за відсотками; Свої вимоги мотивують тим, що 04 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05222-04/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 03.07.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс груп» укладено договір факторингу № 3072023, фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по основним договорами, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання- передачі відповідно до додатку №2 до цього договору. 27.10.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023 у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файсенс груп» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44360,00 грн., з яких: 11\~400,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 32\~960,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 13 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6559462, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 13.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» укладено договір факторингу № 13022024, у відповідності до умов якого, ТзОВ «Авентус Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 13022024 від 13.02.2024, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41665,00 грн, з яких 15\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26665, 00 грн- сума заборгованості за відсотками. 28 квітня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15585-04/2023. Кредитний договір підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 12.06.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Інвеструм груп» укладено Договір факторингу № 12062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Інвеструм груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Інвеструм груп» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 27.12.2023 між ТзОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-1 у відповідності до умов якого, ТОВ «Інвеструм груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм груп» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.12.2023 до Договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18196,30 грн., з яких: 9500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8696,30 грн.- сума заборгованості за відсотками. 02 квітня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5405479, підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п.9 Договору позики, реквізити та підпис сторін. 10 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 10-08/2023 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 10.08.2023 до Договору факторингу №10-08/2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9480,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6480,00 грн.- сума заборгованості за відсотками. Відповідачем не було дотримано умов кредитних договорів щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого, він має заборгованість у загальному розмірі 113\~701,30 гривень, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача у судовому порядку, а також понесені судові витрати. Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявсь належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленнями за зареєстрованим місцем його проживання, а також в порядку ч. 11 ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив. Відзив на позов суду не подав, будь-яких заяв та клопотань від останнього не надходило. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280\~ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6\~\~та статті 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до вимог ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.\~10\~ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 04 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №05222-04/2023, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11\~400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору). Відповідно до п.п.1.2, 1.3 вказаного договору кредит надається строком на 25 днів, до 28.04.2023 року, за користування яким клієнт сплачує товариству 456,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу. Відповідно до п.1.4 кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. Відповідно до пункту 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків який є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.7 «Реквізити та підписи Сторін» договору, договір позичальником підписано електронним підписом. Згідно додатку № 1 до договору № 05222-04/2023 сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме: строк на який надано кредит - 25 днів, сума кредиту 11 400,00 грн., проценти за користування кредитом 3562,50 грн, загальна вартість кредиту 14962,50 грн. Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору споживчий кредит від 04.04.2023, Інформація яка зберігає чинність та є актуальною до 28.04.2023. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» підписано договір факторингу за № 3072023 відповідно до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» прийняв за плату належну йому права вимоги до боржників. 27.10.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023 набуло права грошової вимоги до [PERSON] за номером кредитного договору 05222-04/2023 у загальному розмірі 44\~360,00 грн., з яких: 11\~400,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 32 960,00 грн. заборгованість за відсотками. 13.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6559462, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.4 вказаного договору кредит надається строком на 360 дні. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка 0, 796 % в день та застосовується від повно до наступних умов п. 1.5.2. Згідно з п.10 «Реквізити та підписи Сторін» договору, договір позичальником підписано електронним підписом. Згідно додатку № 1 до договору № 6559462 сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме: дата видачі кредиту 13.04.2023, строк на який надано кредит - днів, сума кредиту 15 000,00 грн., дата видачі кредиту 13.04.2023, строк на який надано кредит 360 дні, сума кредиту 15\~000,00 грн., сума кредиту за договором погашення суми кредиту 15 000,00, проценти за користування кредитом 102\~087,00 грн, загальна вартість кредиту 117\~087,00 грн. Паспорт споживчого кредиту підписана сторонами, який містить інформацію, що надається споживачу до укладення договору споживчого кредиту (стандартизована форма) ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 13.02.2024 року уклали договір факторингу № 13022024 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором № 6559462 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 13022024 від 13.02.2024 набуло права грошової вимоги до [PERSON] за номером кредитного договору 6559462 у загальному розмірі 41665, 00 грн., з яких: 15\~000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 26665,00 грн. заборгованість за відсотками. 28.04.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит № 15585-04/2023 (далі кредитний договір), відповідно до п. 1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі Кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Строк кредиту 15 днів (п.1.2.) Додатком № 1 до кредитного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит № 15585-04/2023, відповідно до якого датою видачі кредиту є 28.04.2023, сума кредиту 9 500,00 грн; загальна вартість кредиту 11637,50 грн, яка складається із : 9 500,00 грн суми кредиту за договором, 2137,50 грн процентів за користування кредитом. Паспорт споживчого кредиту підписаний сторонами. 12.06.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу № 12062023. 27.12.2023 року між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023/1. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за оплату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2 договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договором факторингу №27122023-1 від 27 грудня 2023 року, між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Інвеструм груп», на виконання п.1.2 договору факторингу №27122023/1 від 27 грудня 2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7631 після чого з урахуванням п. 1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ «Інвеструм груп» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №15585-04/2023 на суму боргу 18\~196,30 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу 9500,00 грн; заборгованість за процентами 8696,30 грн. 02.04.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит № 5405479 (далі кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 2.3.4. 80 днів. П.2.3.3. сума позики 3000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . 10.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №10-08/2023, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за оплату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2 договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року, складеного 10.08.2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою», на виконання п.1.2 договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості ____, після чого з урахуванням п. 1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ «Маніфою» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5405479 на суму боргу 9480 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу 3000 грн; заборгованість за процентами 6480 грн. Відповідно до ст. 634, 638\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В матеріалах справи відсутні докази щодо зарахування відповідачу кредитних коштів за Кредитними договорами № 05222-04/2023, № 6559462, № 15585-04/2023 та Договором позики № 5405479. Суд зазначає, що додатки до договорів факторингу без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління\~Національного банку\~України від\~04\~липня 2018\~року №\~75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Виписки з рахунків позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять. Розрахунки заборгованості, на які посилався позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі за №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до вимог ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просили розглянути справу у їх відсутність, клопотань про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed