Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Дніпра з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів). В обґрунтування позову зазначила, що до укладення шлюбу у неї з відповідачем народилася спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею та відповідачем розірваний 02.12. 2017. Посилаючись на ст. 180 СК України, вказує що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але з листопада 2016 року по листопад 2024 року відповідач інколи давав гроші, переважно 500 грн на місяць. З грудня 2024 року він почав давати 2000 грн. місяць на дитину. Відповідач працює ПрАТ «Київська кондитерська фабрика «Рошен» у м. Бориспіль. Зазначає, що у відповідача інших утриманців не має, працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб, стан здоров`я на думку позивачки дозволяє відповідачу працювати, а тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти у розмірі 25 % від його загального місячного доходу. Ухвалою від 25.07.2025 у справі відкрито провадження. Призначено перше судове засідання на 01.10.2025. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала . Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надав, правом надання відзиву не скористався. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Місце державної реєстрації - Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 136 (а.с. 8). 18.08.2012 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстроваинй у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблений актовий запис № 197, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.10. 2017 справа № 233/4387/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 4556 від 16.08.2018 [PERSON] зареєстрований за однією адресою разом з матір`ю [PERSON] (а.с.10). Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею. Відповідачем зазначена обставина не спростована. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.\~141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. За приписами ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183,184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі частки його доходу, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] до його повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 02.05.2025 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір" (з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3 028,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, а позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом у частині стягнення аліментів, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved