Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є її сином, який у 2004 році виїхав за межі України на заробітки та до цього часу не повернувся, зв`язок з ним втрачений, місце знаходження не відоме. Проведені розшукові заходи жодних позитивних результатів не дали. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2006 [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 12.01.2004. Оголошення сина померлим заявниці необхідно для оформлення спадкових прав на 1/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали та надали пояснення в їх обґрунтування. Додатково заявниця [PERSON] повідомила, що син виїхав на заробітки у 2004 році і до цього часу не повернувся, на зв`язок не виходить. Вона не була знайома з тими хлопцями, з якими він виїздив, не знає точно на якому саме будівництві поблизу Москви він мав працювати. На той час мобільного телефону у нього не було. Він зателефонував їй один раз, повідомив, що добрався до місця нормально. І більше жодних звісток від нього не було. Вона намагалася його шукати, зверталася до відділку поліції. З колишньою дружиною, донькою син також на зв`язок за всі ці роки не виходив. У неї з сином були нормальні стосунки, жодних конфліктних ситуацій не було, раніше він ніколи нікуди не зникав. Якщо б він був живий, то обов`язково б з`явився вдома. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, додатково суду пояснив, що [PERSON] є сином його дружини, якого він виховував з самого малечку. Після розлучення з дружиною [PERSON] повернувся до м. Суми, жив разом з ними. Працевлаштуватися на у той час було складно, він перебивався випадковими підробітками. Згодом познайомився з хлопцями, з якими вирішив поїхати на заробітки на будівництво в РФ. І з цього часу від нього жодної звістки не було, додому він не повернувся. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] це старший син її невістки [PERSON] , знала його ще з дитинства. [PERSON] проживав з батьками у м. Суми, виїхав зі своїми знайомим на заробітки до рф у 2003-2004 роках і зник. Батьки його розшукували, проте це виявилось безрезультатним. З цього часу він на зв`язок не виходив, не писав, не телефонував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був знайомий з [PERSON] з дитинства. Близько 20 років тому той виїхав на заробітки до РФ і з того часу додому не повернувся. На зв`язок не виходив, листів не писав, не телефонував. Свідок [PERSON] , рідна сестра заявниці [PERSON] , в судовому засіданні показала, що востаннє бачила племінника більше 20 років тому, коли проводжали його на потяг до Москви. [PERSON] саме він виїздив на заробітки свідкові не відомо. З того часу [PERSON] не дзвонив, не писав, додому не повернувся. Будь-які відомості про нього відсутні. З батьками у [PERSON] були нормальні стосунки, причин не спілкуватися з рідними та близькими не було. Що саме сталося з племінником, нажаль, не відомо. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, надали заяви про проведення судового розгляду у їх відсутність, просили вимоги заяви [PERSON] задовольнити. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми в наданій заяві просив провести судовий розгляду у відсутність представника. Заслухавши пояснення учасників та покази свідків, дослідивши зібрані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином заявниці [PERSON] (а.с. 9), батьком заінтересованої особи [PERSON] (а.с.11, 13), перебував у шлюбі зі [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.09.2000 (а.с.15). [PERSON] був присвоєний ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 19). Рішенням Ковпакіського районного суду м. Суми від 07.11.2006 [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 12.01.2004 (а.с.17). З довідки Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 30.06.2025 №17661 вбачається, що інформація про місце перебування на території України [PERSON] за обліками ІКС ІПНП України відсутня (а.с. 18). З довідки Ковпаківського відділу міліції СМВ УМС України в Сумській області від 08.06.2007 вбачається, що вжиті заходи по розшуку [PERSON] виявились безрезультатними (а.с. 16). В інформаційно-комунікативній системі «Інформаційний портал Національної поліції» відсутня інформація стосовно [PERSON] (а.с. 41). Згідно з обліковими даними ЄДР станом на 09.09.2025 транспортних засобів за [PERSON] не зареєстровано (відповідь №1755830 від 09.09.2025). Відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією [PERSON] у період з 08.11.2017 по 14.08.2025 не виявлено, що підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України №19/66151-25 від 11.08.2025 (а.с. 40, 42, 45, 48). Інформація щодо сум нарахованого доходу та сум утриманого з них податку [PERSON] за 2024, 2025 роки в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня (а.с. 54-55). З інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування від 04.09.2025 вбачається, що [PERSON] отримував заробітну плату (дохід) в КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» (листопад - грудень 2021 року), Спільному українсько-великобританському товаристві з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (листопад 2022 - січень 2023 року), Товаристві з обмеженою відповідальністю «Молоко Вітчизни» (лютий-травень 2023 року), Товаристві з обмеженою відповідальністю «Телесвіт» (лютий 2024 лютий 2025 року) (а.с. 50-53). ТОВ «Молоко Вітчизни», ТОВ «Телесвіт» повідомили суд, що [PERSON] у трудових відносинах з ними не перебував (а.с. 63, 76); в КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» [PERSON] працював з 12.06.2000 по 21.11.2000 (а.с. 65-70). [PERSON] перебуває на військовому обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у [INFO] (а.с. 64). Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі встановлених фактичних обставин суд дійшов висновку, що існують достатні підстави для припущення смерті [PERSON] , який з 2004 року відсутній за місцем свого проживання, місце знаходження останнього не відоме, він не виходить з рідними та близькими на зв`язок, не отримує доходів, не перетинав Державний кордон України, на військову службу не призивався, в інформаційно-комунікативній системі «Інформаційний портал Національної поліції» не обліковувався. Відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею та свідками в судовому засіданні. Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки оголошення сина померлим їй необхідне для подальшого оформлення своїх спадкових прав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ст.48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved