Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

31.07.2025 року до Київського районного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В позовній заяві просили суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАТНЕРС» заборгованість за договором №014/1125/82/91843 від 21.03.2019 року в розмірі 52222,68 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. 01.08.2025 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що судом було винесено відповідну ухвалу. В судове засідання ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» свого представника не направив, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. \~ \~ \~ \~07.10.2025 року через систему «Електронний суд» від Іщук С.О., який діє в інтересах [PERSON] надійшли пояснення по справі з яких вбачається, що сторона відповідача просить відмовити в стягнені боргу в з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» в розмірі 52 222,68 грн. встановити суму до стягнення в розмірі 40 544,77 грн. Відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] та її представник Іщук С.О. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 21.03.2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Договір № 014/1125/82/91843101. Як вбачається з умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 20391.52 грн., зі строком на 48 місяців з 21.03.2019 року по 21.03.2023 рік.. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що банк надав відповідачу грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а відповідач зобов`язалася повернути використану суму в строк зазначений вище та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 52,9 %. В свою чергу кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. А позичальник зобов`язався у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Проте, незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Договором. Крім того, судом встановлено, що 30.11.2021 року було укладено договір №114/2-47, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/1125/82/91843101. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/1125/82/91843101. 18.02.2025 року було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/1125/82/91843101. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №014/1125/82/91843101. Крім того, як вбачається з умов Договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» надає кредит в розмірі 20 391,52 грн. строком до 21.03.2023 р. Із наданого розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Коллект Центр» вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» нараховував проценти з 10.01.2023 р. по 20.05.2024 р. З розрахунку заборгованість вбачається, що станом на 10.01.2023 р. сума заборгованості становить: 18 934,76 грн. заборгованість за основним боргом та 19 649,04 грн. заборгованість за відсотками; Враховуючи, що останнім днем кредитування є 21.03.2023 р. позивач має право на отримання процентів в межах строку кредитування, тобто ще 70 днів з 10.01.2023 р.: 18 934,76 х52,9% х70/365 = 1 920,97 грн. проценти з 10.01.2023 по 21.03.2023 р. в межах строку кредитування; 19 649,04 + 1 920,97 грн. = 21 570,01 грн. проценти в межах строку кредитування; 18 934,76 + 21 570,01 = 40 544,77 грн. загальна заборгованість в межах строку кредитування, на яку може претендувати позивач; Відповідно до ст.. ст. 251, ст. 252 ЦКУ строком є певний період у часі, з закінченням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, та визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, та визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні трьох процентів річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Як вбачається з пункту 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до висновку Великої Палати у справі №910/4518/16 від 05 квітня 2023 року, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Кредитний договір № 014/1125/82/9184310,1 який укладений 21.03.2019 р. строком на 48 місяців, тобто до 21.03.2023 р. Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст.1048 ЦК України, а після закінчення строку кредитування позивач має право нараховувати проценти згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. А, отже, позивач мав би право на отримання коштів в межах строку кредитування за кредитним договором № 014/1125/82/91843101 від 21.03.2019 р. в розмірі 40 544,77 грн.; Крім того, судом встановлено, що позивачем не пред`являлися позовні вимоги в стягненні компенсації згідно ст.625 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 40\~544,77 грн., які складаються з 18934,76 заборгованості за основним зобов`язанням та 21570,01 грн. суми заборгованості за відсотками. Що стосується стягненню суми судових витрат пов`язаних з розглядом справи, то суд виходить з наступного. Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, то відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1879,78 грн. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно розрахунку витратити на правничу допомогу складають 16 000 грн., але суд враховуючи складність справи, та обсяг наданих адвокатом послуг, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, суд приходить до висновку приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial