Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

І.Стислий виклад позицій заявника Заявник, звернувся до суду з заявою та просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому [PERSON] , [INFO] трудової книжки серії [NUMBER] заповнена 27.09.1985 року та довідки виданої 14.02.2024 архівним відділом Калуської районної державної адміністрації №С-16/04-01. В обгрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що свою трудову діяльність він розпочав в 1979 році в колгоспі «Радянська Україна» Рожнятівського району, де працював з липня 1979 року до 20 квітня 1981 року та з 08 липня 1983 року. 14 лютого 1992 року на базі колгоспу «Радянська Україна» була створена спілка акціонерів-пайовиків САП «Нова Україна». 01 жовтня 2001 року він був звільнений з роботи. Досягши пенсійного віку він має право на пенсію. Для підтвердження свого трудового стажу він надав трудову книжку, а також звертався до архівного відділу Рожнятівської районної державної адміністрації. На даний час встановлено невідповідність правильності прізвища у правовстановлюючих документах, що позбавляє можливості реалізації його особистих немайнових прав, що перешкоджає в отриманні (призначенні) пенсії за віком. Встановити у позасудовому порядку факт належності йому документів, що підтверджують період його трудової діяльності він не може. Встановлення даного факту йому необхідне для призначення пенсії по віку. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Заявник у судове засідання не прибув, його представник - адвокат Гутник П.М., в судовому засіданні вимоги заяви підтримала повністю. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у судове засідання не прибула, направила суду заяву в якій просила справу розглядати без участі їхнього представника. Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження. Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. ІІІ.Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.12.1997 Рожнятівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, прізвище заявника - [PERSON] (а.с.2). Свідоцтвом про народження, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.5). Трудова книжка серії [NUMBER] видана на ім`я [PERSON] (а.с.9). Архівна довідка №С-16/04-01, архівного відділу Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, видані наім`я [PERSON] (а.с.10). Довідкою №244 виданою старостою с.Сваричів підтверджено, що [PERSON] , [INFO] та що [PERSON] є одна і таж особа. ІV. Зміст спірних правовідносин Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з наявністю виправлень у правовстановлюючих документах заявника, що ставить під сумнів належність йому правовстановлюючого документа. V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До даних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, судом застосовано норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених правових норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі постанова Пленуму ВСУ). Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 12 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. VІ. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви Судом, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 27.09.1985 року та довідка видана 14.02.2024 архівним відділом Калуської районної державної адміністрації №С-16/04-01, видані на ім`я [PERSON] дійсно належать [PERSON] , [INFO] . Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності зібрані у справі докази є достатніми для прийняття рішення та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Встановлення зазначеного факту породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в оформленні пенсії. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву необхідно задоволити.

Outcome: approved