Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про стягнення штрафних санкцій, завданих внаслідок ДТП, звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Блізнєцов Євгеній Анатолійович,в якій просить суд: стягнути 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу, у розмірі 13 389 грн. 06 коп., а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп, понесені ним судові витрати у виді судового збору. Зазначає, що 18 квітня 2023 р. у місті Київ по вулиці Набережно-Хрещатицька, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу PORSCE MACAN, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача та транспортного засобу TOUOTA COROLLA, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є відповідач ТОВ "Рівнетеплоенерго", внаслідок чого транспортні засоби зазнали технічних ушкоджень. Вказує, що згідно зПостановою Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2023 року у справі № 758/5009/23 винною у скоєному ДТП визнано [PERSON] , яка на момент вчинення ДТП перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23 на користь позивача стягнуто майнову шкоду в розмірі 31 884 грн. 00 коп. Водночас вказує, що невчасна виплата відповідачем матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП є порушенням грошового зобов`язання, що було накладено постановою Подільського районного суду від 29.05.2023 у справі № 758/5009/23. Позовні вимоги обґрунтовує порушенням строків виконання такого зобов`язання з необхідністю стягнення 3 % річних, пені, інфляційного збільшення боргу, моральної шкоди та судових витрат. Позивач, діючи через представника адвоката Блізнєцова Є.А., посилаючись на норми права, які містяться в ч. 1, ст. 23 та ч. 2, ст. 625 Цивільного Кодексу України просив стягнути з відповідача 3 % річних, пеню, інфляційне збільшення боргу, у розмірі 13 389 грн. 06 коп, моральну шкоду 10 000 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. На позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову до суду від представника відповідача Мицько Р.М. надійшов відзив від 15.07.2025 року. Відзив мотивований тим, що відсутні підстави виникнення грошового зобов`язання та його прострочення, оскільки початок нарахування проведено позивачем з 30.05.2023 року, тобто з наступного дня після ухвалення Постанови Подільським районним судом м. Києва від 29.05.2023 року у справі № 758/5009/23, якою встановлено протиправність поведінки та вину відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення. Зазначає, що наявність збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, їх розмір та обов`язок відшкодувати на користь позивача майнову шкоду в розмірі 31 884 грн. 00 коп. встановлює Постанова Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23, тому саме з цього рішення потрібно проводити розрахунок за грошовим зобов`язанням. Отож, грошове зобов`язання за деліктом виникає саме з цього рішення суду, а його порушення наступає з моменту відкриття виконавчого провадження, що є підставою нарахування інфляційних та 3 % річних передбачених положеннями статті 625 ЦК України. За таких обставин вважає прострочення грошового зобов`язання не доведеним, а нарахування пені, інфляційних, 3% річних, як похідних від основного зобов`язання вимог, - безпідставними. Також заперечує щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідач не довів та не надав доказів душевних страждань у зв`язку з пошкодженням авто в результаті ДТП. Заявлений розмір витрат на відшкодування правової допомоги у сумі 10 000 грн. вважає надмірним та необґрунтованим, витрати такими, що не є професійною правничою допомогою у розумінні ЦПК. Відтак представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2025 року справу переданосудді Балацькій О.Р. 11 червня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла відповідь з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження юридичної особи відповідача за адресою: 33027, Рівненська область, місто Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 27. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху із наданням позивачу п`ятиденного терміну для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали. 19 червня 2025 року позивач подав заяву про усунення недоліків із виправленням вказаних в ухвалі недоліків та долученням копій підтверджуючих документів. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав заяву від 19.09.2025 року у якій просив суд проводити судове засідання без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо заперечень викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечив, оскільки останньому було відомо про збитки згідно з Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2023 у справі № 758/5009/23. У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» не з`явився. Подав заяву від 06.08.2025 року у якій просив суд проводити судове засідання без участі представника відповідача, заявлені позивачем вимоги заперечив, просив залишити без задоволення. З урахуванням неявки сторін та повідомлення ними про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статей223, 280 ЦПК України. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. З урахуванням наявності заяв про розгляд справи без участі сторін, що пояснюють поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статей223, 280 ЦПК України. За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач та відповідач посилаються, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що між сторонами виник спір щодо стягнення штрафних санкцій у зв`язку з виконанням грошового зобов`язання з підстав завдання шкоди, що стало причиною позивача звернутись до суду з даним позовом. 18 квітня 2023 р. у місті Київ по вулиці Набережно-Хрещатицька, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу PORSCE MACAN, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача та транспортного засобу TOUOTA COROLLA, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є відповідач ТОВ "Рівнетеплоенерго", внаслідок чого транспортні засоби зазнали технічних ушкоджень. Так, згідно зПостановою Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2023 року у справі № 758/5009/23 винною у скоєному ДТП, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП України, визнано [PERSON] , накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 30). На момент вчинення ДТП [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем та використовувала транспортний засіб відповідача TOUOTA COROLLA, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується наказом № 37 про прийняття на роботу від 22 березня 2021 року.(а.с. 28). Крім того, [PERSON] було дозволено керувати автомобілем відповідача TOUOTA COROLLA, д.н.з. [NUMBER] , та закріплено за нею цей транспортний засіб у зв`язку з виробничою необхідністю відповідно до договору № 10 найму автомобіля (оренди) від 15.06. 2021 р. (а.с.26-27; 29). Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23 на користь позивача стягнуто майнову шкоду в розмірі 31 884 грн. 00 коп. Так, згідно з Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23 суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог за апеляційними скаргами [PERSON] та ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія": стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (код ЄДРПОУ: 36598008, адреса місцезнаходження: м. Рівне, вул. Данила Галицького, 27) на користь позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , тел. [NUMBER] , [ADDRESS] ) 31 884 (тридцять одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. відшкодування майнової шкоди. (а.с. 6-9) З платіжної інструкції від 18.04.2025 року суд встановив, що відповідно до вищезгаданої Постанови Київського апеляційного суду Відповідач сплатив грошові кошти позивачу у сумі 31 884 грн. 00 коп. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. У випадках встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Положення ст. 16 ЦК України, кожній особі надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначаючи один із способів захисту цивільних прав та інтересів відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова Подільського районного суду міста Києва від 29.05.2023 року у справі № 758/5009/23 встановлює протиправність поведінки та вину Відповідача у адміністративному порушенні. Постанова Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23 встановлює наявність збитків, причинного зв`язку між протиправної поведінкою боржника та збитками, їх розмір та обов`язок відшкодувати збитки шляхом оплати 31 884, 00 грн грошових коштів. Суд вважає, що грошове зобов`язання між позивачем та відповідачем щодо відшкодування збитків у розмірі 31 884, 00 грн виникло на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та яким було вирішено спір про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Таким рішенням суду є Постанова Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23. Адже Постанова Подільського районного суду міста Києва від 29.05.2023 року у справі № 758/5009/23 встановлює протиправність поведінки та вину [PERSON] у вчиненні адміністративного порушення. Згідно з висновками Верховного Суду, зокрема викладеними у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (№ у ЄДРСР 82997465) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також із тих, які ним не передбачені, але не суперечать йому; в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права й обов`язки можуть виникати з делікту та з рішення суду. Грошове зобов`язання має бути виконаним із дня набрання судовим рішенням законної сили, оскільки з цього часу зобов`язання відшкодувати шкоду стає конкретизованим і визначеним. Щодо вирішення вимог з прострочення грошового зобов`язання та застосування положень статті 625 ЦК України до спірних правовідносин суд зазначає таке. Відповідно до практики Верховного Суду від 7 липня 2021 року справі № 686/22674/20-ц відповідальність у вигляді грошового зобов`язання не може виникати у зв`язку з подальшим відшкодуванням майнової шкоди, тобто не стосується невчасного виконання судового рішення. Водночас суд враховує висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21. Так, у п. 32 цієї Постанови Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що припис частини другої статті 625 ЦК України застосовний до спірних правовідносин не з дати набрання законної сили рішенням суду у справі № 686/21941/15-ц, а з наступного дня після спливу трьох місяців від пред`явлення виконавчого документа до виконання органу ДКС України і до дня повного виконання судового рішення у вказаній справі. Отож, грошове зобов`язання за деліктом виникає саме з рішення суду, а також прострочення виконання судового рішення в рамках примусового його виконання. Позаяк прострочення грошового зобов`язання та застосування статті 625 ЦК України виникає з моменту відкриття виконавчого провадження, що є підставою нарахування інфляційних та трьох відсотків річних. Згідно з розрахунком наведеним позивачем у позовній заяві датою початку виникнення заборгованості щодо розміру пені, 3 % річних та інфляційного збільшення боргу визначено 30 травня 2023 року, тобто наступного дня після набрання законної сили Постановою Подільського районного суду міста Києва від 29.05.2023 року у справі № 758/5009/23. Доводи представника позивача про те, що прострочення зобов`язання можливе з 30 травня 2023 року, тобто з дати набрання цим рішенням законної сили, суд до уваги не приймає, оскільки цим рішенням підтверджено вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] . Зобов`язання щодо виплати виникають в боржника в силу рішення суду, яким було вирішено спір про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, а саме Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2025 року у справі № 758/13041/23. Відтак з огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних, пені та інфляційного збільшення боргу, у розмірі 13 389 грн. 06 коп є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Позивач також просив суд відшкодувати на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., яка була спричинена позивачу в результаті скоєного ДТП. Однак доказів та обґрунтування душевних страждань у зв`язку з пошкодженням авто в результаті ДТП не надав. Позовні вимоги щодо стягнення майнової та моральної шкоди були предметом розгляду у справі № 758/13041/23. Згідно ч.1 та ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в позові. На підставі ч. 2 ст. 11, ст. ст. 16, 509, 526, ч. 2, ст. 625 ЦК України та ст. 2, 13, 76-82, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed