Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

У квітні 2025 року позивач, через свого представника адвоката Дідух К.О., звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсними: договір №87 купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.1996, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай»; та договір №97 купівлі-продажу нерухомого майна від 30.12.1996, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай». В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі договору 87 купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.1996, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай», та договору №97 купівлі-продажу нерухомого майна від 30.12.1996, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай» на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. На теперішній час позивач позбавлена можливості прийняти спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. За такого, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 24.09.2025, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі причини своєї неявки не повідомили, правом на подання відзиву на позов не скористались. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила та правом на подання пояснень щодо позову не скористалась. За таких обставин, з урахуванням положень\~статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 27.12.1996 [PERSON] та [PERSON] уклали договір №87 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив 7/8 часток домоволодіння [ADDRESS] . Договір оформлено на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай» та 23.01.1997 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №8484. Крім того, 30.12.1996 [PERSON] та [PERSON] уклали договір №97 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив 1/8 частку домоволодіння [ADDRESS] . Договір оформлено на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай» та 23.01.1997 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №8484. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №13348/40.02/40/020/25 від 20.05.2025, станом на 28.12.2012 право власності на житловий будинок [ADDRESS] за вищевказаною адресою зареєстровано за [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 30.12.1996 №97 та від 27.12.1996 №87, зареєстрованих на Товарній біржі «Нерухомість-Сангай», та зареєстрованих в КП ММБТІ 23.01.1997 за реєстровим №8484. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2113, [INFO] [PERSON] помер у віці 56 років. [PERSON] записаний батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3253, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №213. Судом було досліджено спадкову справу №67/2024 до майна померлого [PERSON] , з якої встановлено, що позивач у встановленому законом порядку та строки прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. від 20.03.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті її батька, оскільки спірні договори не посвідчені нотаріально. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач має намір оформити спадкові права, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказані договори купівлі-продажу нерухомого майна укладено 27.12.1996 та 30.12.1996, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від їхнього нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу оформити спадкові права, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1937,92 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved