Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу,\~мотивуючи свої вимоги тим, що 22.07.2020 сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 27.05.2025 у справі № 489/2043/25 шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку сторони не дійшли домовленості про сплату аліментів на утримання дитини, оскільки відповідач здійснює допомогу, але виключно на власний розсуд. Відповідач служить в ЗСУ, а тому має реальну змогу виконувати обов`язок щодо утримання дитини. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 27.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.09.2025 від представника відповідача адвоката Нестеришина Т.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Відповідач добросовісно добровільно виконує свій обов`язок як з утримання дитини [PERSON] , так і Позивача, регулярно сплачуючи аліменти на їх утримання на банківський рахунок Позивача, про що свідчать відповідні платіжні інструкції. У Відповідача наявні непрацездатні (пенсійного віку) батьки: матір [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , [INFO] . Відповідач залишив Позивачу усе спільно набуте майно, в тому числі й заощаджені грошові кошти в розмірі 3000 доларів США. Відповідач також має і свої особисті побутові та інші майнові потреби, які, у випадку присудження аліментів на утримання на дитину у розмірі 1/3 доходу Відповідача, поряд із обов`язком сплати аліментів на утримання Позивача до досягнення дитиною трирічного віку (1/6 частина доходу), Позивач об`єктивно не зможе задовольнити. Враховуючи вищевикладене сторона відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Якщо суд дійде висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у певному розмірі, то встановити аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі, що не перевищуватиме 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача 1/3 частину усіх його доходів на утримання доньки [PERSON] , оскільки вважає, що саме такий розмір аліментів забезпечить необхідні потреби дитини. Представник відповідача адвокат Нестеришин Т.С. в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 27.05.2025 у справі № 489/2043/25 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.07.2020 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 226 (а.с.23). Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Позивач просить стягнути аліменти на утримання донька [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] \~ щомісячно сплачуються аліменти у добровільному порядку, що підтверджено відповідними платіжними інструкціями. При цьому суд критично оцінює позицію представника відповідача щодо відсутності спору, оскільки як було встановлено в судовому засіданні між сторонами існує спір, зокрема щодо розміру аліментів, який відповідач визначає самостійно. Суд враховує, що у [PERSON] є непрацездатні батьки, однак матеріали справи не містять належних та достатніх доказів їх утримання відповідачем. Також в матеріалах справи відсутні належні докази щодо врегулювання аліментних відносин шляхом передачі позивачу майна та/або грошових коштів. Суд також бере до уваги, що позивач наразі не працює у зв`язку із доглядом за донькою [PERSON] , при цьому рішенням Південного міського суду Одеської області від 25.06.2025 у справі № 519/60/25 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, до 03.03.2023. За вищевикладених обставин, враховуючи, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. При цьому, ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial