Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 05547-03/2024 в розмірі 19550,00 гривень; за кредитним договором № 5714776 в розмірі 16912,85 гривень, всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 36462,85 гривень, та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05547-03/2024. 19.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 до договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 позивач набув права вимоги до відповідача у сумі 19550,00 гривень. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не виконав свого зобов`язання. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 05547-03/2024 у розмірі 19550,00 гривень, з яких: 7820,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 11730,00 гривень сума заборгованості за процентами; 0,00 гривень сума заборгованості за штрафними санкціями. 06.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5714776. 28.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 28082024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 28.08.2024 до договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 16912,85 гривень. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не виконав свого зобов`язання. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 5714776 у розмірі 16912,85 гривень, з яких: 3038,00 гривень сума заборгованості за основним зобов`язанням; 8072,40 гривень сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 315,00 гривень заборгованість за комісією за надання кредиту; 5487,45 гривень - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Матеріали справи надійшли на адресу суду на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2025 про передачу матеріалів цивільної справи за підсудністю (територіальною юрисдикцією). За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 04.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зазначеною ухвалою суду від 04.07.2025 відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Відповідач правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі від 04.07.2025, не скористалась. Сторони із клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не звертались. Інші заяви та клопотання у матеріалах справи відсутні. З огляду на недопущення затягування строків розгляду справи, її малозначність, та, зважаючи на відсутність у матеріалах справи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, не поданням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, на підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі матеріалам, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону України 675-VIII): електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України 675-VIII). Згідно з ч. ч. 3, 12 ст. 11 Закону України 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України 675-VIII). Щодо укладання договору про надання фінансового кредиту № 05547-03/2024 від 04.03.2024 (а. с. 6-8) Суд встановив, що 04.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі товариство) та [PERSON] (далі клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту № 05547-03/2024 (далі договір № 05547-03/2024 від 04.03.2024), згідно з умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. п. 1.2. 1.4., 1.5. 1.6. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024 тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 04.03.2024. Наданий кредит клієнт зобов?язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 01.07.2024. Клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/ строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375 - 41xx - xxxx - 0281 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Видача кредитів клієнту-фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт товариства: https://finbar.com.ua (п. 2.2. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024). Порядок укладення договору визначений п. п. 2.1. 2.22. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024. Відповідно до п. 2.21. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024 після підписання договору товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної клієнтом в заявці та цьому договорі. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за договором передбачено в п. 5.3. договору (п. 3.1. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024). Згідно з п. 3.2. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024 сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором. Порядок нарахування платежів та сплати заборгованості за договором визначений п. п. 3.1.-3.10. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024. Відповідно до пп. 4.1.1. п. 4.1. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024 товариство має право вимагати від клієнта повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також виконання всіх інших зобов`язань за договором і додатками до нього, натомість клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором (пп. 4.4.2. п. 4.4. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024). Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2. договору (п. 7.1. договору № 05547-03/2024 від 04.03.2024). Як вбачається з матеріалів справи, договір № 05547-03/2024 від 04.03.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису W1538. До матеріалів справи долучені копії графіку платежів (а. с. 8-9), паспорту споживчого кредиту, у якому містяться відомості про основні умови кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, підписаного відповідачем 04.03.2024 за допомогою електронного підпису W1538 (а. с. 10-11), листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» від 10.04.2025 вих. № 3466_250410153414 про перерахування коштів через систему платежів ipay.ua відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12 (а. с. 12). Однак, у матеріалах справи відсутні розрахункові документи, банківські виписки або інші належні та допустимі докази, які підтверджують факт перерахування відповідачу коштів на виконання умов договору про надання фінансового кредиту № 05547-03/2024 від 04.03.2024, укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит». 19.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено Договір факторингу № 191124/2 (а. с. 16-18), відповідно до умов якого фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід?ємною частиною договору. За змістом договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 вбачається, що термін "документація", який використовується у договорі, включає, в тому числі, документи, що підтверджують надання (перерахування) коштів боржникам та підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги доборжника щодо погашення заборгованості. До матеріалів справи долучена копія акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 (а. с. 19). Однак, позивачем не надані документи, що підтверджують надання (перерахування) коштів боржникам та підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям. За таких обставин позивачем не доведеі належними, допустимими та достатніми доказами обставини перерахування відповідачу коштів на виконання умов договору про надання фінансового кредиту № 05547-03/2024 від 04.03.2024, виникнення у первісного кредитора права вимоги до відповідача та, відповідно, передання існуючого права вимоги первісним кредитором позивачу. До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за кредитним договором № 05547-03/2024 від 04.03.2024 за період з 04.03.2024 по 19.11.2024 (а. с. 13-14), однак, сам по собі цей розрахунок не є належним та достатнім доказом перерахування кредитних коштів кредитодавцем відповідачу та повинен оцінюватись у сукупності із доказами, які підтверджують факт отримання коштів відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з п. 58 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» (далі Закон № 1591-IX), платіжна послуга - передбачена цим Законом діяльність надавача платіжних послуг з виконання та/або супроводження платіжних операцій. До фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема послуги з переказу коштів без відкриття рахунку (п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону № 1591-IX). Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону № 1591-IX платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У п. п. 73, 74 постанови від 15.06.2023 у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, виписки з особових рахунків є документом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо. Таким чином, належним доказом перерахування відповідачу позивачем коштів є відповідні розрахункові документи, банківські виписки або інші первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач такі докази суду не надав, не заявляв клопотання про витребування доказів, не повідомляв суду про виникнення складнощів в отриманні доказів. З огляду на принцип змагальності, суд не має права за власною ініціативою витребовувати докази перерахування коштів кредитодавцем відповідачу. Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 у справі № 274/3360/22 зазначив: "Велика Палата\~Верховного Суду\~неодноразово наголошувала\~на необхідності\~застосування передбачених\~процесуальним законом\~стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц)". Враховуючи ненадання позивачем належних та достатніх доказів перерахування первісним кредитором суми кредиту відповідачу, з огляду на принцип змагальності цивільного судочинства та наведені стандарти доказування, суд вважає не доведеною обставину наявності заборгованості відповідача за кредитним договором № 05547-03/2024 від 04.03.2024. Щодо укладання договору про споживчий кредит № 5714776 від 06.04.2024 (індивідуальна частина) (а. с. 26-31) 06.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 5714776 (індивідуальна частина), згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Умовами надання кредиту, згідно з п. п. 1.2.-1.4. договору № 5714776 від 06.04.2024 є: - сума (загальний розмір) кредиту становить 3100,00 гривень; - кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 06.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів; - повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 17.03.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 21246,75 гривень. Денна процентна ставка складає (21246,75 гривень / 3100,00 гривень)/ 345 днів * 100% = 1.99%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 124217,27 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 24346,75 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та позичальник виконає свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до графіку платежів (п. 1.5. договору № 5714776 від 06.04.2024). Підпунктом 1.5.1. договору № 5714776 від 06.04.2024 визначено, що комісія за надання кредиту: 345,00 гривень, яка нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Порядок нарахування процентів за користування кредитом визначений пп. пп. 1.5.2., 1.5.3. п. 1.5. договору № 5714776 від 06.04.2024. Тип процентної ставки за договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів визначені п. п. 2.2.2., 2.2.3. цього Договору. Позичальник не повинен сплачувати на користь кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця не можуть бути збільшені кредитодавцем без згоди позичальника (п. п. 1.6., 1.7. договору № 5714776 від 06.04.2024). Згідно з п. 2.1. договору № 5714776 від 06.04.2024 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Плата за кредитом та порядок повернення кредиту визначені п. п. 2.3.-2.4. договору № 5714776 від 06.04.2024. Згідно з пп. 3.1.1. п. 3.1. договору № 5714776 від 06.04.2024 кредитодавець зобов`язаний на умовах, передбачених п. 2.1. договору, в сумі, що передбачена п. 1.2. договору, надати позичальнику кредит в порядку, визначеному в договорі. Обов`язки позичальника по кредитному договору визначені п. 3.3. договору № 5714776 від 06.04.2024. Положеннями п. 7.1. договору № 5714776 від 06.04.2024 визначено, що цей договір (з додатками № 1, № 2, № 3 та правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. цього договору . Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості), згідно п. 1.3., 1.4. договору. Як вбачається\~з матеріалів\~справи договір\~про споживчий\~кредит №\~5714776\~від 06.04.2024 підписаний відповідачем 06.04.2024 о 21:29 годині за допомогою одноразового ідентифікатора 126431. До матеріалів справи долучені копії графіку платежів (а. с. 31-32), паспорту споживчого кредиту, у якому містяться відомості про основні умови кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, підписаного відповідачем 06.04.2024 о 21:29 годині за допомогою одноразового ідентифікатора 668665 (а. с. 23-25), заяви на отримання кредиту № 5714776 від 06.04.2024 (а. с. 32), відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 5714776. Зі змісту доданої до матеріалів справи копії анкети-заяви на кредит № 5714776 від 06.04.2024 (а. с. 34) вбачається погодження наступних умов кредитування по заяві 5714776: замовлена сума 3100,00 гривень; замовлений строк 15 днів; погоджена сума 3100,00 гривень; погоджений строк 15 днів; комісія за надання: 11,50 % одноразово; ставка процентів: % за кожен день користування. У матеріалах справи міститься копія платіжного доручення від 06.04.2024 № 127580068 (а. с. 35) про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" відповідачу коштів у розмірі 3100,00 гривень згідно договору № 5714776 на рахунок з використанням карти [NUMBER] , що відповідає умовам п. 2.1. договору № 5714776 від 06.04.2024. 28.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено Договір факторингу № 28082024/2 (а. с. 40-42), відповідно до умов якого фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов?язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід?ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (п. 1.2. договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024). До матеріалів справи долучена копія акту прийому-передачі реєстру боржників № 1 за договором факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 (а. с. 43), згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 1, після чого, з урахуванням п. 1.2. договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024, від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості до боржників, зокрема до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором № 5714776 (а. с. 44). У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від кредитодавця на підставі договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 5714776 від 06.04.2024. Отже, відповідачем порушено виконання зобов`язань за вказаним договором Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) у розмірі 5487,45 гривень суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування штрафів за кредитним договором № 5714776 здійснювалось у період дії в Україні воєнного стану. За таких обставин, вимога про стягнення суми заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) у розмірі 5487,45 гривень не підлягає здоволенню. Враховуючи досліджені\~під час\~розгляду справи\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~підлягають задоволенню\~в частині\~стягнення заборгованості\~ за\~кредитним договором\~№ 5714776\~у розмірі 11425,40 гривень, у задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучена копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 113009 від 16.05.2025 про сплату позивачем судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Факт зарахування сплачених коштів до спеціального фонду Державного бюджету України встановлений судом. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 948,80 гривень, пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. Інші судові витрати не заявлені.

Outcome: partial