Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Заява обґрунтована тим, що заявниця [PERSON] , [INFO] , [INFO] народила доньку [PERSON] в пологовому відділенні Комунального некомерційного підприємства «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера». На час народження доньки та на теперішній час заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі, проживає разом з дитиною, виховує її та дбає про неї. Через відсутність документів на час народження дитини, що посвідчують особу у матері [PERSON] , народження дитини не було вчасно зареєстровано. Заявниця зазначає, що на момент народження доньки, паспорта громадянина України у неї не було, у зв`язку з відсутністю інформації щодо правильної реєстрації народження доньки вона назвалася іменем своєї знайомої у якої на той час був паспорт громадянина України, а саме [PERSON] . Враховуючи таку обставину свідоцтво про народження доньці не оформляла, реєстрація народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану не проводилася. На цей час заявниця [PERSON] отримала паспорт громадянина України вперше, а саме 08.08.2023 року. Оскільки документи про народження дитини відсутні, а заявник позбавлена можливості зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримати відповідне свідоцтво про народження дитини відповідно до законодавства України просить встановити факт народження у неї дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02.01.2025 року заяву було залишено без руху. 07.01.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 02.01.2025 року представником заявника було подано заяву про усунення недоліків (документ сформований в системі «Електронний суд» 06.01.2025). Ухвалою суду від 13.01.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованих осіб. Ухвалою суду від 28.02.2025 року по справі призначено судового-генетичну експертизу, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 24.06.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 525 від 01.05.2025 року. 01.07.2025 року до суду від судового експерта повернулись матеріали цивільної справи №303/10325/24. Ухвалою суду від 02.07.2025 року провадження у справі було поновлено. Заявник та її представник в судовому засіданні просили заяву задовольнити з наведених у ній підстав. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку заявника та її представника, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. The United Kingdom), п.п. 28-36). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом». Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] від 08.08.2023 року. Відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження № 96 від 24.04.2024 року встановлено, що у громадянки [PERSON] в пологовому відділенні Комунального некомерційного підприємства «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера» [INFO] народилася дівчинка. Відповідно до довідки ГО «Надійне майбутнє ромів» № 11 від 26.02.2025 року керівництво громадської організації підтверджує, що разом з [PERSON] проживає її дитина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що заявниця [PERSON] зверталася із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції для проведення реєстрації її доньки [PERSON] та видачі свідоцтва про народження. Зі змісту відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 02/31.3-22 від 04.01.2025 року встановлено, що «…у зв`язку з розбіжностями у медичному свідоцтві про народження та відсутністю вищевказаних документів провести державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше є не можливим». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є керівником благодійної організації. В силу своєї діяльності знає заявника [PERSON] та її дочку [PERSON] . Також їй відомо зі слів знайомих заявниці, що [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] з народження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , що знайома з [PERSON] багато років. У [PERSON] є дочка [PERSON] , яку вона виховує з народження. Частинами 3, 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частинами 1, 3, 4 ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2 Глави ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, визначені підставами для проведення державної реєстрації народження. Разом з тим, при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Ухвалою суду від 28.02.2025 року по цій призначено судового-генетичну експертизу. Так, відповідно до висновку експерта № 525 від 01.05.2025 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічною матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , із ймовірністю 99,99%, таким чином материнство практично доведене. З огляду на зазначені вище положення законодавства, заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту народження своєї дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження із тих підстав, що у медичному свідоцтві про народження неправильно зазначено прізвище та ім`я заявниці. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Встановлення факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, зокрема, показів свідків та висновку експерта, суд приходить до висновку про підтвердження факту народження дитини у заявника, у зв`язку з чим слід встановити факт народження [PERSON] , народженої [INFO] у м. Берегово, Закарпатська область, Україна, у матері [PERSON] , [INFO] . Реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , і визначення її походження провести за ч. 1 ст. 135 СК України, зазначивши в графі «відомості про батька» - [PERSON] , громадянин України.

Outcome: approved