Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ»(ЄДРПОУ:36351013, адреса: 21027, Україна, Вінницька область , місто Вінниця, вулиця Космонавтів, 79 офіс 74) та заступником директора [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 18.06.2025 року. Мотивував позов тим, що [PERSON] (далі по тексту - Позивач), з 01 лютого 2010 року по сьогоднішній день, є заступником директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» (далі по тексту - Відповідач), що підтверджується відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ч.3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки Позивач протягом майже п`ятнадцяти років безперервно виконує обов`язки заступника директора Товариства, між ним та ТОВ «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» виникли трудові відносини на підставі безстрокового трудового договору. Про існування між сторонами трудових відносин також свідчить наявність інформації про це у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч. 1 ст.38 КзП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Слід зазначити, що заступник директора підприємства є найманим працівником, на якого поширюється норми КЗпП України. У червні 2025 року [PERSON] , реалізуючи своє право, передбачене ч.І ст.38 КЗпП України, виявив бажання припинити трудові відносини із Відповідачем (роботодавцем) шляхом надсилання заяви про звільнення за власним бажання від 03.06.2025 року. Заява про звільнення позивача із займаної посади була направлена засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення з штриховим номером 0870300099925. Даний лист було доставлено до відділення, натомість відповідачем свідомо отримано не було, внаслідок чого лист протягом певного часу зберігався у відділенні поштового зв`язку та було повернуто мені 19.06.2025 року. Такі дії свідчать про навмисне ухилення Відповідача від отримання заяви, тож Позивачем вжито усіх можливих заходів для реалізації свого права на звільнення. Однак після поданої Позивачем заяви про звільнення на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України Відповідачем до цього часу не було припинено трудових відносин з Позивачем у встановлений законом спосіб, зокрема ним не було винесено наказу про звільнення [PERSON] . Тому Позивач змушений звертатись до суду з проханням припинити трудові відносини між ним та ТОВ «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ». Представник позивача та позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. З проставлених у поштових повідомленнях відміток вбачається відсутність відповідача ТОВ «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку і відповідач не повідомили суду іншої адреси, а тому відповідно до ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України повістка є врученою відповідачу та ухвалено провести заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦК України, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (далі по тексту - Позивач), з 01 лютого 2010 року по сьогоднішній день, є заступником директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» (далі по тексту - Відповідач), що підтверджується відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про початок роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» з 1.02.2010 року на основному місці роботи без зазначення даних у відповідних графах про кінець періоду роботи і підстав припинення роботи . Показами позивача в якості свідка підтверджується, що він був прийнятий на роботу заступником директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» і він був ознайомлений з відповідним наказом про прийняття на роботу та працював на цій посаді. Згідно ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ч.3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки Позивач протягом певного часу в 2010 році виконував обов`язки заступника директора Товариства та йому було нараховано за рік 22392, 35 грн. заробітної плати згідно даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування то між позивачем та ТОВ «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ» виникли трудові відносини на підставі безстрокового трудового договору. Покази позивача в якості свідка не є достатнім доказом, що він працював більший період у відповідача так як відсутні дані у вказаному Реєстрі про нарахування йому заробітної плати за 2011-2025 роки і є дані, що він працював у інших товариствах за вказаний період. Відповідно до ч. 1 ст.38 КзП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Слід зазначити, що заступник директора підприємства є найманим працівником, на якого поширюється норми КЗпП України. У червні 2025 року [PERSON] , реалізуючи своє право, передбачене ч.І ст.38 КЗпП України, виявив бажання припинити трудові відносини із Відповідачем (роботодавцем) шляхом надсилання заяви про звільнення за власним бажання від 03.06.2025 року. Заява про звільнення позивача із займаної посади була направлена засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення з штриховим номером 0870300099925. Даний лист було доставлено до відділення, натомість відповідачем отримано не було, внаслідок чого лист протягом певного часу зберігався у відділенні поштового зв`язку та було повернуто мені 19.06.2025 року. Такі дії свідчать про навмисне ухилення Відповідача від отримання заяви, тож Позивачем вжито усіх можливих заходів для реалізації свого права на звільнення. Однак після поданої Позивачем заяви про звільнення на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України Відповідачем до цього часу не було припинено трудових відносин з Позивачем у встановлений законом спосіб, зокрема ним не було винесено наказу про звільнення [PERSON] . Пунктом 4 ч.І ст.36 КЗпП встановлено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 31.10.2012 року по справі №6-120цс12, за змістом ст.38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. Строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. Тобто, роботодавець або уповноважений ним орган зобов`язаний розірвати трудові відносини в певний строк, зазначений у заяві, і видати наказ, у якому причина й дата звільнення мають бути чітко сформульовані. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. За змістом ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У відповідності до статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Конституційний суд України, розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням ст. 43 Конституції України, у своїх рішеннях від 07.07.2004 року за №14-рп/2004, від 16.10.2007 року за №8-рп/2007 та від 29.01.2008 року за №2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудових договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. За вказаних обставин позов задоволити. \~ \~ \~ \~Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ»(ЄДРПОУ:36351013, адреса: 21027, Україна, Вінницька область , місто Вінниця, вулиця Космонавтів, 79 офіс 74) та заступником директора [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 18.06.2025 року. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФОРУМ ТРЕЙДІНГ»(ЄДРПОУ:36351013, адреса: 21027, Україна, Вінницька область , місто Вінниця, вулиця Космонавтів, 79 офіс 74) на користь [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) 1211,20 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved