Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Представник позивача звернувся із зазначеним позовом, згідно з яким просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 08.11.2010 у розмірі 42565,35 грн, а також понесені судові витрати. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 08.11.2010 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та була розміщена на сайті банку. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] , строком дії 12/17, тип PKMMU UNEMBOSSED CREDIT 1-4% FIRST PIN, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 37000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Після спливу дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додаткового отримані такі кредитні картки: № [NUMBER] , строк дії -07/16, тип Універсальна; №4149439101824815, строк дії 03/21, тип Універсальна; №4149629319070892, строк дії 12/24, тип - Універсальна GOLD; №5363542017533036, строк дії 05/25, тип - Універсальна GOLD. В процесі користування кредитним рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. 25.10.2021 відповідачкою підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої вона отримала додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 12/25, тип - Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідачка припинила своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 12.02.2025 становить 42565,35 грн, з них: 38224,19 грн заборгованість за тілом кредиту, 4341,16 грн заборгованість за простроченими відсотками, що і стало підставою звернення до суду. 24.09.2025 за ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на подання відзиву не скористалася, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідачки про розгляд її справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на позицію сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Установлено, що 08.11.2010 [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої вона погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку privatbank.ua (а.с. 67). 25.10.2021 [PERSON] підписано електронним підписом заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій встановлено: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредиту для карти «Універсальна» не перевищує 200000,00 грн, для карти «Універсальна GOLD» не перевищує 200000,00 грн, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0% річних для карт Універсальна, 40,8% річних для карт «Універсальна GOLD». Повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (а.с. 70-81). 25.09.2023 [PERSON] підписано електронним підписом заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій встановлено: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредиту для карти «Універсальна» не перевищує 200000,00 грн, для карти «Універсальна GOLD» не перевищує 200000,00 грн, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0% річних для карт Універсальна, 40,8% річних для карт «Універсальна GOLD». Повернення кредиту здійснюється шляхом: - внесення клієнтом грошових коштів у готівковій або безготівковій формі безпосередньо на відповідний балансовий рахунок банку для обліку заборгованості №2909 в наступні строки та в наступному розмірі: - в сумі процентів, які підлягають сплаті за цим договором. Датою сплати є 1-е число календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредиту, наданого банком відповідно до умов цього договору; - в розмірі мінімального обов`язкового платежу. Датою сплати є останнє календарне число (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредиту, наданого банком відповідно до умов цього договору. У випадку, якщо заборгованість перед банком не погашена у вищезазначені строки або сума грошових коштів на рахунку є недостатньою для погашення заборгованості шляхом ініціювання банком дебетового переказну при настанні строків платежів у валюті кредитного ліміту з поточного рахунку та з усіх рахунків клієнта, відкритих в банку, та рахунків, що будуть відкриті клієнтом банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті банку за цим договором. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; - 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (а.с. 82-93). Також 25.09.2023 [PERSON] підписано електронним підписом додаткову угоду №SAMDNWFC00002216405_01 до кредитного договору від 25.09.2023, відповідно до якої: тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; процентна ставка 12% річних. Сторони узгодили, що на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором становить 40615,84 грн, з них: основна сума боргу за кредитом в сумі 38224,19 грн; нараховані, але несплачені проценти за користування кредитом, в сумі 2391,65 грн (а.с. 94-95). З виписки за договором за період 05.03.2014-18.02.2025 та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості, тобто своїми діями підтвердила свою згоду з умовами укладеного договору (а.с. 24-46, 47-68). Згідно з вимогами ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст.\~1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою по особовому рахунку відповідачки за період з [NUMBER] станом на 12.02.2025 заборгованість [PERSON] складає 42565,35 грн, з яких: 38224,19 грн заборгованість за тілом кредиту, 4341,16 грн заборгованість за відсотками (а.с. 24-68). Розмір заборгованості та розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовані. В п. 3 ч. 2 ст.\~129\~Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст.ст. 76, 77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved