Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.06.2025\~представник ТОВ"Діджи Фінанс" звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №200522556 від 05.05.2016 року в розмірі 78136,97 грн., що складається з наступного: 53736,80 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 19559,44 грн - суми інфляційних витрат, 4840,73 грн - суми 3% річних. В обґрунтування позову зазначив, що 05.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] було, укладено договір №200522556, за яким відповідач отримала кредит в сумі 18649,75 з встановленим строком користування з 05.05.2016 по 11.07.2018. 20.07.2020 ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги за кредитними договорами укладеними з ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року укладеному за результатами публічних торгів. Оскільки відповідач не погашає заборгованість у добровільному порядку, відбулося звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Судом встановлено, що 05.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] укладено договір №200522556, за яким відповідач отримав кредит в сумі 18649,75 з встановленим строком користування з 05.05.2016 по 11.07.2018. 20.07.2020 ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги за кредитними договорами укладеними з ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору про відступлення прав вимоги№7_БМ від 20.07.2020. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором №200522556 від 05.05.2016 року. Доказів про добровільне виконання даних зобов`язань відповідачем суду не надано. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~За відсутності доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку, що наданим позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів. Позичальник свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши кредит, а відповідач, в свою чергу, не повернув своєчасно кредитні кошти, не сплатив відсотки за їх використання. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, як фактора, є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, та підлягають задоволенню частково - в межах суми заборгованості за кредитом та процентами. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат в сумі 19559,44 грн та суми 3% річних - 4840,73 грн. суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу. У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача суд стягує заборгованість за кредитним договором №200522556\~від 05.05.2016 у розмірі 18649,75 грн. та за відсотками 35087,05 грн. Усього - 53736 грн. 80 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Позивачем заявлено\~до відшкодування\~витрати на\~правничу допомогу\~в розмірі\~7500\~грн.\~До позовної\~заяви додано\~копію договору\~№26\~про надання\~правничої допомоги\~від 15.02.2024\~між ТОВ"Діджи\~Фінанс та Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської", опис наданих послуг про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом на суму 7500 грн. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги та частку задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених вимог - у сумі 1665,95 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 3665 грн. 95 коп.

Outcome: partial