Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить, визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері позивача [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Після звернення позивача до нотаріальної контори, їй роз`яснено про неможливість видати свідоцтво про спадщину у зв`язку із пропуском встановленого строку для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначила, що пропустила строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки її мати померла під час окупації м. Херсон, після деокупації міста органи нотаріату почали відновлювати свою роботу, проте на нотаріальні послуги збирались дуже великі черги, місто перебувало під постійними обстрілами, крім того, позивач вимушена була тимчасово виїхати за межі території України де перебувала до липня 2023 року. Ухвалою суду від 23.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.02.2025 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 22.042025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з?явилася, представник позивача подала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи проводити за її відсутності за наявними у справі доказами. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, подав суду заяву в якій просив розглядати справу без участі представника, при вирішені справи покладається на розсуд суду. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] народилася [INFO] у м. Херсон, її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.03.2010 року (повторно), актовий запис про народження №2025. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23.09.1978 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №1160. Прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №728. Згідно копії дубліката заповіту від 21.03.2006 року [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М.21.03.2006 року та зареєстровано в реєстрі за №2-593. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Васильковою О.В. 15.11.2024 року повідомила [PERSON] , що нею було пропущено встановлений законом строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та роз`яснено право звернення до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку прийняття спадщини, що підтверджується листом №91/02-14. Згідно закордонного паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] 25.11.2022 року виїхала до Болгарії, м. Варна, а в липні 2023 року переїхала тимчасово проживати до м. Києва, що підтверджується також довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.07.2023 року. Відповідно до\~статті 63 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Відомості про \~виклик інших спадкоємців відповідно до вищезазначеної норми закону - відсутні. Так, у відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1222 ч.1 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Позивач у позовній заяві вказала, що пропустила строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки оскільки її мати померла під час окупації м. Херсон, після деокупації міста органи нотаріату почали відновлювати свою роботу, проте на нотаріальні послуги збирались дуже великі черги, місто перебувало під постійними обстрілами, крім того, позивач вимушена була тимчасово виїхати за межі території України де перебувала до липня 2023 року. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.76 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

Outcome: partial