Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту - позивач), через свого представника адвоката Хомік Євгенію Михайлівну, звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, у якому просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого 16.06.2013 року Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 57 відомості про [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , як про батька цієї дитини.\~ Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що 09.02.1996 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області складено актовий запис № 3. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] .\~ Шлюб розірвано відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2024 року по справі № 136/1937/24.\~ Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] .\~ Позивач просить суд виключити з актового запису про народження дитини відомості про його батьківство, з огляду на те, що між ним та [PERSON] , [INFO] , на думку позивача, відсутнє кровне споріднення. Впевненість позивача у відсутності кровного споріднення між ним та дитиною ґрунтується на висловлюваннях відповідача під час виникнення конфліктних ситуацій (хоча, можливо, ці слова є наслідком емоцій, а не фактів). У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що визнає вимогу про виключення запису про позивача, як батька з актового запису про народження її сина [PERSON] , [INFO] . Також відповідач визнає ту обставину, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Інформує про те, що сім`я вимушена була виїхати в листопаді 2023 року з м. Липовець, в місто Полтава, оскільки вони мали достатньо обґрунтовані побоювання, що [PERSON] знову буде чинити насильство в їх сім`ї. Так, упродовж 10 останніх років, більше десятка разів, позивач доставлявся поліцією в ході багаторазових (15-20) звернень відповідача на номер телефону [NUMBER] з приводу вчиненого ним насильства в сім`ї. Зокрема, за п`ятьма епізодами насильства в сім`ї було заведено судові справи про адміністративні правопорушення, а саме № 136/484/14-п, № 136/635/14-п, № 136/683/16-п, № 136/2159/16-п та № 136/268/23. Додатково відповідач просить не стягувати з неї судові витрати на призначення експертизи та послуги адвоката понесенні позивачем. Від представника третьої особи надійшла заява № 58/28.3-28 від 06.02.2025 у якій просить розглядати справу без присутності працівників відділу, відповідно до норм чинного законодавства, згідно зібраних матеріалів справи. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.02.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. 13.02.2025 від Липовецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява у якій просять розглядати справу без присутності працівників відділу, відповідно до норм чинного законодавства, згідно зібраних матеріалів справи. 01.04.2025 до суду надійшов відзив [PERSON] у якому вона просить розглянути справу без її участі, враховуючи визнання нею вимоги про виключення запису про позивача, як батька з актового запису про народження молодшого сина. 23.04.2025 до суду від [PERSON] надійшло доповнення до клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, пояснення, доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. 29.04.2025 ухвалою суду відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства. 29.04.2025 ухвалою суду призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 20.06.2025 до суду від [PERSON] надійшла повторна заява про визнання позову та пояснення, доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. 30.07.2025 до канцелярії суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи, у зв`язку із чим ухвалою суду від 04.08.2025 провадження у справі поновлено. 13.08.2025 від [PERSON] надійшла заява про видачу копії рішення після того, як воно набере законної сили. 25.08.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання викликано свідків [PERSON] та [PERSON] . 18.09.2025 від [PERSON] надійшло доповнення № 2 до клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. 23.09.2025 у судовому засіданні представник позивача адвокат Хомік Є.М. позовні вимоги\~ підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. 23.09.2025 закінчено з`ясування обставин та перевірки їх доказами, перейдено до судових дебатів та завершено стадію судових дебатів та на підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України постановлено ухвалу\~ про перехід до стадії ухвалення судового рішення з відкладенням його ухвалення та проголошення до 03.10.2025.\~ 03.10.2025 у судове засідання належним чином повідомлені позивач, відповідач, а також їх представники та представник третьої особи не з`явились, що не перешкоджає суду ухвалити рішення у даному судовому засіданні. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши доводи представника позивача адвоката Хомік Є.М., вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що 09.02.1996 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області складено актовий запис № 3, що засвідчується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (зворотна сторона а.с. 6).\~ Згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 18.11.2024 рішенням Липовецького районного суду по справі № 136/1937/24 розірвано шлюб, який укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Свідок [PERSON] надала суду покази, відповідно до яких повідомила, що у неї не має жодних сумнівів у тому, що перший син народжений у шлюбі позивача та відповідача - [PERSON] є їх спільною (рідною) дитиною. Водночас, зважаючи на умови проживання сім`ї [PERSON] у м. Липовець, їхні постійні фінансові труднощі та тривалі перебування [PERSON] на роботі у м. Київ, для неї стало несподіванкою повідомлення про те, що [PERSON] завагітніла вдруге. Окрім того, коли [PERSON] почав дорослішати усі помітили його відмінність від батька [PERSON] та старшого брата [PERSON] . Вже тоді почались перші розмови позивача про необхідність проведення ДНК тестування на підтвердження його батьківства. Відповідач категорично була проти таких ініціатив позивача та побоювалась, що останній, без її відома, забере [PERSON] для проведення експертизи. При цьому, відповідач неодноразово наголошувала на тому, що дозволить зробити ДНК-тест лише після того, як дитині виповниться 18 років. Свідок [PERSON] повідомила суд про те, що після народження старшого сина позивача та відповідача, їх сім`я перебувала у скрутному матеріальному становищі. Відповідач вмовляла позивача народити другу дитину, оскільки вважала, що хоч так вони отримають додаткові кошти. Після народження [PERSON] у сім`ї позивача та відповідача розпочались постійні сварки, які згодом призвели до того, що [PERSON] почала говорити, що [PERSON] не є батьком молодшого сина. У розмовах із свідком відповідач підтверджувала свої висловлювання про те, що позивач не є батьком [PERSON] , але до досягнення сином повноліття, вона на проведення тесту на батьківство не погоджується. В ході розгляду справи судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та чи існує між ними кровна спорідненість? При цьому відповідачу було роз`яснено про наслідки ухилення від участі в експертизі. Однак, оскільки відповідач та дитина для відбору експериментальних зразків не з`явилися, експертизу провести не вдалося. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом враховується послідовність позиції та вчинків відповідача під час розгляду справи, зокрема, зазначення у заявах від 29.03.2025, 19.04.2025, 15.06.2025 та 15.09.2025 про те, що позивач не є батьком її дитини, а тому проведення експертизи відповідач вважає за недоцільне. В зв`язку з цим суд вважає факт з метою з`ясування якого призначалась експертиза встановленим, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ст. 121 Сімейного кодексу України\~ права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125\~цього\~Кодексу. Статтею 122 Сімейного кодексу України\~визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між\~якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком (ч. 3 ст. 122 Сімейного кодексу України). Відповідно до\~ст. 136 Сімейного кодексу України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.\~У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього Кодексу.\~До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до\~ ст. 136 Сімейного кодексу оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею\~повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі\~реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 Сімейного кодексу України), звернувшись\~із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про\~виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. В силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009), однак ухилення відповідачки від її проведення не може слугувати перепоною позивачу в захисті його прав. Отже, вирішуючи справу в межах наданих суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, а також той факт, що відповідач позовні вимоги визнає, і таке визнання не суперечить вимогам закону, ухилилась від участі у призначеній судом молекулярно-генетичній експертизі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно з пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, серед інших є рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved