Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

23.06.2025 [PERSON] звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнила та просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 13.04.1999, поклавши у рівних частках судові витрати зі сплати судового збору, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Позов обгрунтувала тим, що з 13.04.1991 перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб виявився невдалим через різні погляди на сімейне життя, побут, постійні сварки та психологічне насильство з боку відповідача відносно позивача, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають, фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту припинені три роки тому. Позивач вважає подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 25.06.2025 позов залишений без руху. Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, де вона просила провести розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач також у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, де просив провести розгляд справи без його участі, заперечував проти позовних вимог, оскільки бажає зберегти сім`ю. Зважаючи на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, на підставі\~ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 3 ч.2 СК України, сім'\~ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст.21\~ч.1\~СК України). Згідно з ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Частина 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.04.1991, про що\~Палацом одруження «Центральний» у м. Харків складений актовий запис №604, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.04.1991. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З огляду на те, що сторони більше трьох років припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають відокремлений бюджет, позивач вказує на неможливість поновлення шлюбних відносин, а відповідач не надав доказів в обґрунтування доводів на свій захист, суд знаходить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Надання сторонам строку на примирення, за вказаних обставин, з урахуванням того, що судове засідання відкладалося у зв`язку з наданням часу для можливого примирення сторін, а також те, що справа перебуває в провадженні суду з червня 2025 року може бути розцінене як посягання на свободу та недоторканість позивачки, а відтак є недопустимим. Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини і не може бути примушений до їх збереження. Отже, позов підлягає задоволенню на підставі вказаних в рішенні норм закону. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Так, позивач зазначила, що бажає залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved