Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача. Позивач за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №8274282, в обґрунтування якого зазначив, що 11.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №8274282, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно п. 1.2 договору кредиту, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.4 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.3 договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.1.2.-1.4 договору кредиту, сума (загальний розмір) кредиту становить 28500,00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 11.09.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 07.12.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п.2.1. Договору кредиту). Відповідно п.4.4. позичальник зобов`язується у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Позикодавець на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 28500,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, котрої надано позичальником та міститься в реквізитах Договору кредиту, що підтверджується довідкою відповідної фінансової компанії про перерахування грошових коштів. В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №8274282 від 11.09.2024 станом на дату здійснення розрахунку заборгованість [PERSON] становить 61446,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 27930,00 грн.; заборгованості по відсотках 33516,00 грн. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 105 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Ушакевич М.П. у прохальній частині позовної заяви подала клопотання щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду будь-яких заяв та клопотань у справі не подав, правом подати відзив не скористався. Інших клопотань в порядку\~ст. 222 ЦПК України\~учасниками справи суду не подано. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 06.08.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.08.2025 відкрито провадження за цим позовом, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ухвалою встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь на відзив не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Вищезазначена ухвала була надіслана позивачу та його представнику - на електронну адресу та за допомогою підсистеми ЕСІТС «Електронний суд». Відповідачу вказану ухвалу надіслано за адресою його реєстрації: [ADDRESS] . Згідно із розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта» відповідач вказану ухвалу 16.08.2025 особисто. Правом подати відзив відповідач не скористався. Правом подати заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін або загального позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 11.09.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №8274282. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 28500 грн; строк кредиту - 360 днів (п. 1.3, 1.4 договору). Періодичні платежі зі сплати процентів - кожні 30 днів. Дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С4658». [PERSON] 11.09.2024 електронним підписом підписав також паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)) до договору №8274282 про надання споживчого кредиту, в якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі. Згідно із положеннями п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дати надання кредиту 11.09.2024 або 12.09.2024. Пунктами 1.5-1.7.1 кредитного договору встановлено, що тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 0,75% в день та застосовується, якщо споживач до 11.10.2024 або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в рафіку платежів. Факт перерахування коштів позичальнику підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19.05.2025 №7/10671, згідно із якою 19.09.2024 вказаним товариством згідно із договором з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» №087/20-П від 08.07.2020 перерахувало на картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 28500 грн. (а.с. 33). В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі та належним чином не виконав. Згідно із долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості здійснив часткову оплату: 10.10.2024 на суму 6412,5 грн та 07.11.2024 на суму 8265 грн. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №8274282 від 11.09.2024 станом на дату здійснення розрахунку заборгованість [PERSON] становить 61446,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 27930,00 грн.; заборгованості по відсотках 33516,00 грн. V. Оцінка суду. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ч.ч.1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 627 ЦК України зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Враховуючи вищевикладене, а також те, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, суд вважає, що укладання між сторонами спірного правочину підтверджене належними та допустимими доказами. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Як унормовано в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Всупереч умов укладеного кредитного договору № 8274282 від 11.09.2024, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 61446,00 грн., який не спростований відповідачем. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між кредитором та [PERSON] , який наданий позивачем, є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості. Слід зауважити, що відповідач відзиву на позовну заяву та контррозрахунку заборгованості не надав, доказів на спростування обставин, зазначених у позові, суду не надав. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка в частині заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентах, підлягає стягненню з відповідача. Отже, відповідач у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатив проценти за користування ними, а тому з нього на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» необхідно стягнути заборгованість в розмірі 61446,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 27930,00 грн.; заборгованості по відсотках 33516,00 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,4 грн. необхідно стягнути на його користь з відповідача. У поданому позові ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмір 105 грн. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви, серед іншого, долучено копії: договору №0705-25 від 07.05.2025 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс», додаткової угоди №2 від 17.06.2025 та інші. Таким чином із [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу на суму 105 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved