Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 30.01.2021 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 23. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила дошлюбне [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім і проживає разом з нею. Відповідач вже близько одного року не надає матеріальної допомоги та не цікавиться потребами дитини. Виховання та утримання сина повністю покладено на позивачку. Позивачка тимчасово\~не працює.\~Тому для забезпечення належного та достатнього рівня проживання сина позивачка потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, як відомо позивачці, працює у Філії «Пасічнянський кар`єр нерудних копалин «Нерудник» Приватного акціонерного товариства «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ», інших дітей на утриманні не має, отримує стабільний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів свого заробітку. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позові. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення поштового відправлення адресату, та СМС-повідомленнями, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.01.2021 у\~Надвірнянському районному\~відділі ДРАЦС\~Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ),\~актовий запис\~№ 23,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 30.01.2021 (а.с. 5). У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2021 (а.с. 6). З витягів з реєстру Пасічнянської територіальної громади № 2025/011483961 від 13.08.2025, та № 2025/014648346 від 06.10.2025 вбачається, що позивач [PERSON] разом з малолітнім чином від шлюбу [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 15). Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, неповнолітній син від шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач тимчасово не працює, додаткових доходів не має. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідач є особою працездатного віку, працює Філії «Пасічнянський кар`єр нерудних копалин «Нерудник» Приватного акціонерного товариства «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ», де отримує офіційний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Крім того суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, наявності в нього інших утриманців чи тяжкого матеріального становища. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Пред`явлення до суду даного позову про стягнення аліментів вказує на те, що сторони, як батьки дітей, не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дітей. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживає неповнолітня дитина, відтак право вибору способу стягнення аліментів належить саме [PERSON] , вимоги заявлено у присудженні аліментів у частці від доходу відповідача. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 183 СК України, згідно якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та за наявності офіційного доходу платника аліментів. Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дитини [PERSON] підлягають присудженню у частці від доходу з батька [PERSON] . Виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитини, встановленого факту проживання дитини з матір`ю, зі встановлених по справі обставин щодо неповнолітнього віку та стану здоров`я дитини, матеріального стану позивача, яка не працює, вартості життя та необхідності здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів (який є особою працездатного віку, отримує офіційний дохід, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього на утриманні інших осіб), суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів, з урахуванням рівного обов`язку батьків по утриманню своїх дітей, який передбачає й участь матері в утриманні дитини у такому ж розмірі, забезпечить необхідний та достатній гармонійний розвиток дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат: За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь держави. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості стороною позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 64 від 13.08.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АТ № 1110490 від 18.08.2025, та квитанцію про оплату коштів № 257891655 від 14.08.2025 (7, 16-18). Згідно п. 4.1 договору про надання правничої допомоги № 64 від 13.08.2025 вбачається, що юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує у гривнях та визначається у фіксованій сумі, що становить 3500,00 грн справа про стягнення аліментів. Згідно з ордером про надання правничої допомоги серії АТ № 1110490 від 18.08.2025, адвоката Голіней Л.Д. уповноважено на представлення інтересів клієнта [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги № 64 від 13.08.2025. Згідно квитанції про оплату коштів № 257891655 від 14.08.2025, позивачем [PERSON] сплачено адвокату Голіней Л.Д. кошти за надання послуг згідно договору про надання правової допомоги № 64 від 13.08.2025 в сумі 3500,00 грн. Таким чином матеріалами справи доведено, що позивачем [PERSON] фактично понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн, що підтверджується належними доказами. Вказаний розмір витрат погоджений сторонами, є доведеним та обґрунтованим. Висновки суду: Враховуючи вище\~викладене суд\~дійшов висновку,\~що позов\~необхідно задовільнити,\~та стягувати\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача [PERSON] \~аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 19.08.2025. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача, та 1211,20 грн судового збору на користь держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved