Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, який укладений 27.08.2023 року між сторонами в електронній формі. Згідно договору позичальнику [PERSON] надано грошові кошти в сумі 3000,00 грн. Термін користування кредитом становить 300 днів із базовим періодом 14 днів як проміжків часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Сторонами погоджено знижену відсоткову ставку на рівні 2,5 % в день, стандартну 3 % в день. Також, додатковою угодою № 1 від 28.08.2023 до договору кредиту від 27.08.2023, кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Таким чином, позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 25.04.2025 року виникла заборгованість в сумі 39 695,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 35\~695,00,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 19 695,00 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором, у розмірі 20 000,00 грн. Звертаючи увагу на добровільне зменшення розміру вимог відносно позичальника, зокрема по нарахованих відсотках, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 20 000,00 грн., з них: 4000, 00 грн. заборгованість за основним боргом, 16\~000, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 23.06.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» як кредитодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримала грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору від 27.08.2023 сторони визначили, що строк користування кредитом складає 300 днів зі встановленням базового періоду сплати відсотків як проміжку часу, в останній день якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом (останній день першого базового періоду 09.09.2023 року). При цьому, сума нарахованих відсотків у такий період за умовами договору становить 1050,00 грн. Стандартна процентна ставка становить 3 % річних, яка застосовується протягом всього строку дії договору за кожен день користування кредитом за виключенням строку використання кредиту за зниженою та/або пільговою ставкою. Додатковою угодою № 1 від 28.08.2023 до договору кредиту від 27.08.2023, кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Відтак, після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів у розмірі 4000,00 грн., яка складається з суми кредиту та суми додаткових грошовх коштів. Надходження коштів на картковий рахунок підтверджується відомостями АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 30). За нормою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3\~Закон Закону\~України «Про\~електронну комерцію»\~№ 675-VIII\~ (в чинній на час виникнення правовідносин редакції) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 25.04.2025 року виникла заборгованість в сумі 39 695,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 35 965,00 грн. заборгованість за відсотками. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, який сприймається судом як належний доказ в доведення відповідних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи спір в межах заявлених позивачем вимог суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту від 27.08.2023 в сумі 20 000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved