Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором№ б/н від 08 травня 2023 року в розмірі 13633,48грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08 травня 2023 року між сторонами укладений кредитний договір №А270СТ155101252932, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит в розмірі 7000 грн, строком на 24 місяці, тобто до 07 травня 2025 року, зі сплатою процентів в розмірі 85,00% річних. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав відповідачу кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 28 березня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 13633,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6890,36грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6743,12грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Відповідачем відзив не поданий. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 04 квітня 2025 року матеріали цивільної справи направлені до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 26 травня 2025 року визначено головуючого суддю Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г. Ухвалою суду від 30 травня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 08 травня 2023 рокуміж АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №А270СТ155101252932, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит в розмірі 7000 грн, строком на 24 місяці, тобто до 07 травня 2025 року, зі сплатою процентів в розмірі 85,00% річних. Згідно з наданим позивачем АТ «АКЦЕНТ БАНК» розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28 березня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 13633,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6890,36грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6743,12 грн.. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст.536ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № А270СТ155101252932 від 08 травня 2023 року в розмірі 13633,48 грн., що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту, та заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved