Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R01.00507.005465445 від 09.07.2019 у розмірі 65629 грн. 35 коп. та судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 09.07.2019 публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № R01.00507.005465445, відповідно до Банк надав відповідачу кредитні кошти на поточні потреби в розмірі 30937 грн. 97 коп. строком на 78 місяців з дня підписання договору, тобто до 09.01.2026 включно. За користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти від неповернутої/залишкової суми кредиту, в розмірі, визначеному п. 1.3. Кредитного договору. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 30\~937 грн. 97 коп. Позичальник свого обов`язку з повернення суми кредиту та повернення процентів виконав частково, внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед Банком станом на 09.01.2026 в загальній сумі 65629 грн. 35 коп., що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 30937 грн. 97 коп., - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 34361 грн. 38 коп. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23.ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09.06.2020. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за Первинними Договорами. Відповідно до Додатку № 2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R01.00507.005465445 від 09.07.2019 Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № R01.00507.005465445 від 09.07.2019, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 заборгованість Боржника/Позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 30937 грн. 97 коп.;- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 34691 грн. 38 коп., що разом становить 65629 грн. 35 коп. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 19.06.2025 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Частиною 8 ст.\~178\~ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 09.07.2019 між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договор № R01.00507.005465445 (а.с.46). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 30\~937 грн. 97 коп., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору (п.1.2.) кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку Позичальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборгованості на іншим раніше отриманим Позичальником кредитом в цьому ж Банку. У п.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 78 місяців з дня підписання Договору, тобто до 09.01.2026 включно. За користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти в розмірі 35,02 % річних від залишкової суми кредиту (п.1.3. Кредитного договору). Відповідно до паспорту споживчого кредиту вбачається, що сума кредиту\~30\~937 грн. 97 коп; строк кредитування 78 місяця, процентна ставка 35,02%. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 47904 грн. 09 коп., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 41,22428895 % (а.с.59). Як вбачається із довідки-розрахунку за кредитним договором № R01.00507.005465445 від 09.07.2019 та виписки від 16.11.2023 станом на 16.11.2023 у [PERSON] сформувалася заборгованість: за основним боргом в сумі 30937 грн.97 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 34691 грн. 38 коп., що разом становить 65629 грн. 35 коп. (а.с. 45,62). Між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 16.11.2023 укладений договір факторингу №16/11-23. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право (а.с. 35-41). У подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно п. 2.1 цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 15-18, 28-34). Відповідно до\~витягів з\~реєстрів боржників\~до указаних\~договорів факторингу\~серед інших,\~до ТОВ\~«Санфорд Капітал»»\~перейшло і\~право вимоги\~до [PERSON] за кредитним договором № R01.00507.005465445 від 09.07.2019 у сумі 65629 грн. 35 коп., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 30937 грн. 97 коп.; заборгованість за відсотками в сумі 34691 грн. 38 коп. (а.с. 42-43). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики\~укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 цього Кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.\~514\~ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач порушив умови договору, тому з останнього на користь ТОВ «Санфорд Капітал», яке набуло право вимоги за кредитним договором № R01.00507.005465445 від 09.07.2019, підлягає стягнення заборгованість в сумі 65629 грн. 35 коп. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7200 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В позовній заяві позивач зазначив, що витрати з надання послуг правничої допомоги стосовно [PERSON] становлять 7200 грн.00 коп. Представник позивача посилається на договір про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» №1/04 від 01.04.2024 та копію Акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги. Проте матеріалами справи не підтверджено надання послуг з правничої допомоги стосовно боржника [PERSON] в сумі 7200 грн., оскільки в долученому до договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 та Акті приймання-передачі послуг з правничої допомоги відсутнє прізвище вказаної особи та дата складення самого акта, що позбавляє суд можливості визначити суму понесених позивачем витрат на правничу допомогу. В інших документах доданих до позовної заяви відомості про розмір таких витрат також відсутні. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7200 грн. 00 коп. за недоведеністю таких витрат. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved