Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договорами № 4740335 від 13 грудня 2021 року та № 89482 від 16 листопада 2021 року у розмірі 50 313 гривень 22 копійки та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір № 89482 шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору, типом кредиту є кредитна лінія. Позичальнику наданий перший транш у сумі 17 895 гривень шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 170 % річних. Загальний строк кредитування складає 365 днів. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 13 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 4740335 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. За умовами договору сума кредиту становить 10 000 гривень, строк кредиту - 30 днів, стандартна (базова) процентна ставка - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 26 липня 2024 року було укладено договір № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором № 4740335. 28 січня 2025 року укладено договір № 28012025, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 89482. Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Заборгованість за договором № 4740335 від 13 грудня 2021 року становить 24 500 гривень, з яких 9 000 - заборгованість за основним зобов`язанням, 14 500 - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1 000 гривень - заборгованість за комісіями. Заборгованості за кредитним договором № 89482 від 16 листопада 2021 року становить 25 813 гривні 22 копійки, з яких 16 503 гривні 25 копійок - заборгованість за основним зобов`язанням, 8 709 гривень 97 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 600 гривень - заборгованість за комісіями. Загальний розмір заборгованості за двома договорами, що підлягає стягненню зі [PERSON] становить 50 313 гривень 22 копіки. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розглянути справу за відсутності позивача, проти винесення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 5 на звороті). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, відзив на позовну заяву не подавала. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 15 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» із заявою на видачу кредиту № 100329469, в якій просила встановити ліміт кредитної лінії в сумі 73 451 гривень та видати їй перший транш кредиту в розмірі 17 895 гривень в момент його підписання на умовах, вказаних у пункті 5 цієї заяви та кредитного договору (а.с. 22 на звороті - 23). 16 листопада 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено індивідуальну частину Договору про споживчий кредит № 89482, за умовами якого позичальнику відкрита кредитна лінія та наданий перший транш у розмірі 17 000 гривень 25 копійок на № рахунку/картки позичальника [NUMBER] у національній валюті та 894 гривні 75 копійок шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини Договору, проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 170,00% річних (п. 2.3. Договору), строк на який надається перший транш складає 365 днів (а.с. 18-19). Відповідно до п. 1.2 Договору Позичальник засвідчує, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією, необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення Договору та отримання кредиту, у тому числі передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами, розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 гривню. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200 гривень. Комісія за надання першого траншу складає 894 гривні 75 копійок, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 5,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено пунктом 2.2 цієї індивідуальної частини. У Графіку платежів за першим траншем кредитного договору № 89482 від 16 листопада 2021 року, що підписаний позичальником [PERSON] , встановлені дата видачі кредиту/дати платежів, чисту суму кредиту/суми платежів за розрахунковий період, погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії (а.с. 20). Відповідно до платіжного доручення № CRD_354477 від 16 листопада 2021 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» перераховано грошові кошти у розмірі 17 000 гривень 25 копійок за кредитним договором № 89482 (а.с. 44). 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» («Клієнт») та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» («Фактор») укладено Договір факторингу № 28012025, відповідно до якого до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників (а.с. 59-64). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 89482 у сумі 25 813 гривень 22 копійки (а.с. 65-66, 67). Згідно з карткою обліку виконання договору № 89482 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» загальна сума фінансового активу станом на 16 листопада 2022 року та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за Кредитним договором № 89482, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 13 червня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 25 813 гривень 22 копійки, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 16 503 гривні 25 копійок, заборгованості за відсотками 8 709 гривень 97 копійок, комісія - 600 гривень (а.с. 45-46,49). 13 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено індивідуальну частину Договору про споживчий кредит № 4740335, відповідно до умов договору сума кредиту становить 10 000 гривень, кредит надається строком на 30 днів, термін повернення кредиту 12 січня 2022 року, комісія за надання кредиту - 1000 гривень (а.с. 6-10). Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом 3000 гривень, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів передбачені пунктами 2.2, 2.3 цього Договору. Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в пунктами 1.5.1, 1.5.2 Договору, в термін (дату) вказаний у п.1.4. У випадку, якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 Договору. Відповідно до п. 2.2.2 Договору нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням передбачених п. 2.2.3 Договору. Відповідно до п. 2.1 Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Згідно з п. 6.1 Договору кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4 Договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Договір № 4740335 та Паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Із довідки про ідентифікацію по договору підтверджується, що [PERSON] , з якою укладено договір № 4740335 від 13 грудня 2021 року, ідентифікована ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором), одноразовий ідентифікатор L86308 направлений 13 грудня 2021 року на номер телефону [NUMBER] (а.с. 42). Відповідно до квитанції ID платежу 1850771931 у платіжній системі LIQPAY 13 грудня 2021 року на карту отримувача 516874*52 перераховано грошові кошти на суму 10 000 гривень, призначення - кошти згідно договору 4740335 (а.с. 42 на звороті). 26 липня 2024 року між ТОВ «ФАКТОР ПАРТНЕРС» («Фактор») та ТОВ «МІЛОАН» («Клієнт») укладено Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, в тому числі до боржника [PERSON] за договором № 4740335 (а.с. 50-56). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4740335 від 13 грудня 2021 року у сумі 24 500 гривень (а.с. 57,58). Згідно з відомостями ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування і погашення за кредитним договором та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за Кредитним договором № 4740335, надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 13 червня 2025 року заборгованість [PERSON] не погашена, залишок заборгованості складає 24 500 гривень, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 9 000 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14 500 гривень, заборгованість по комісії - 1000 гривень (а.с. 43,48). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи зазначені положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеними договорами. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 89482 від 16 листопада 2021 року суд зазначає наступне Як вбачається з картки обліку виконання договору 89482, за період з 16 листопада 2021 року по 16 листопада 2022 року в межах дії кредитного договору первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» щоденно нараховувались проценти за користування кредитом, загальний розмір яких складає 8 709 гривень 97 копійок. Відповідач на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором відповідно до графіку платежів 16 грудня 2021 року та 17 січня 2022 року здійснила 2 платежі та у подальшому припинила виконання своїх зобов`язань. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» станом на 13 червня 2025 року заборгованість [PERSON] не погашена, становить 25 813 гривень 22 копійки, з яких тіло кредиту - 16 503 гривні 25 копійок, відсотки - 8 709 гривень 97 копійок, комісія - 600 гривень. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості. Однак, слід зазначити, що в кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» така інформація надається безоплатно. Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. У пункті 2.4 Договору визначено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1 гривню. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200 гривень. Однак, суд враховує, що договором не визначено, що саме включає комісія за обслуговування кредиту, які конкретно послуги мають надаватися позичальнику та періодичність їх надання. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання відповідачу щомісячно послуг чи надання інформації за кредитним договором, за які встановлено нарахування комісії, а тому підстав для стягнення з відповідача комісії за управління та обслуговування кредиту в сумі 600 гривень суд не знаходить. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за двома договорами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 70), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2 393 гривні 51 копійки (49713,22 х 2422,40/50313,22). Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в особі керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни, прас-лист, заявку на надання юридичної допомоги від 01 травня 2025 року № 418, витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року, відповідно до якого надання усної консультації - 4 000 гривень, складання позовної заяви - 12 000 гривень (а.с. 74-77). Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, часткового задоволення позовних вимог, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial