Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

16 липня 2025 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до Крижопільської селищної ради, у якому просить визначити для\~ [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Голубече Тульчинського району Вінницької області. В обґрунтування заявленого позову вказує, що [INFO] в с. Голубече Тульчинського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли дві земельні ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Крижопільської селищної ради (раніше Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області), площею 1,4719 га, кадастровий номер 0521980800:04:001:0277, та площею 1,5237 га, кадастровий номер 0521980800:04:001:0030. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інші спадкоємці відсутні. У встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті матері позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав, що, будучи єдиним спадкоємцем, може оформити свої спадкові права у будь-який час після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. При цьому, позивач звернувся до нотаріуса 16 червня 2025 року, однак нотаріус в усній формі повідомила, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Проте перебіг строку для прийняття спадщини після смерті матері позивача, яка померла [INFO] , розпочався 15 грудня 2024 року, а оскільки останній день строку - 15 червня 2025 року припав на вихідний день, тому останнім днем для прийняття спадщини є перший за ним робочий день 16 червня 2025 року. Крім того, позивач втратив свідоцтво про смерть матері та зміг отримати його повторно лише 26 червня 2025 року. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 17 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.\~Окрім того,\~вирішено питання\~про витребування\~доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду від 08 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Глушкова О.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов, оскільки пропуск строку позивачем є незначним. Представник відповідача - Крижопільської селищної ради\~ адвокат Панасюк В.Б. при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] в с. Голубече Тульчинського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON] [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4719 га, кадастровий номер 0521980800:04:001:0277, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5237 га, кадастровий номер 0521980800:04:001:0030, які розташовані на території Крижопільської селищної ради (раніше Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області). На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 26 червня 2025 року; копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , повторно виданого 15 грудня 1976 року; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 41589683 від 31.07.2015 року; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 31.07.2015 року; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 109775 від 29 серпня 2004 року; копіями відомостей з реєстру Крижопільської територіальної громади за № № 608, 609 від 17 червня 2025 року про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; повідомленням Крижопільської державної нотаріальної контори від 08.08.2025 № 71/01-16 про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. на усне звернення позивача [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , повідомила про пропуск ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, який встановлений статтею 1270 ЦК України (довідка приватного нотаріуса Питель М.С. від 19.06.2025 року № 97/01-16). Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що\~\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Відповідно до роз`яснень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2\~ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . На час відкриття спадщини позивач не був зареєстрований та не проживав разом із померлою. Суд також ураховує те, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки установлений законом шестимісячний строк сплив 17 червня 2025 року, а після відмови у вчиненні нотаріальної дії (19 червня 2025 року) позивач через свого представника 16 липня 2025 року звернувся до суду, що, на думку суду, не може трактуватися як недбалість позивача щодо реалізації своїх спадкових прав та пасивність його поведінки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved