Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Іллющенка С.В. звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт проживання її разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з 2015 року до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона в 2012 році познайомилась з [PERSON] та підтримувала з ним близькі стосунки, але шлюб не реєстрували. [PERSON] проживав у будинку по [ADDRESS] зі своїм батьком [PERSON] , який мав поганий стан здоров`я та хворів на цукровий діабет. Вона для [PERSON] була невісткою й між ними склалися гарні родинні відносини. [INFO] [PERSON] помер й після смерті сина [PERSON] залишився одиноким, стан його здоров`я погіршився, тому на його прохання вони стали проживати разом у її помешканні в [ADDRESS] , де вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, приймали участь у витратах задля забезпечення життєдіяльності, придбанні їжі, ліків та одягу, мали спільний бюджет, що складався з її доходів та пенсії [PERSON] . Вона сплачувала комунальні платежі за житло своє та [PERSON] , а він допомагав доглядати за її дітьми. Вона також організовувала проходження [PERSON] лікування в медичних закладах і на дому, доглядала за ним, а після його смерті [INFO] займалась похованням, оскільки інших родичів у нього не було. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадкового майна померлого [PERSON] , до складу якого входить й квартира в [ADDRESS] . Заявниця, як і її представник, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Додатково пояснила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , із яким вона тимчасово припинила відносини й близько півтора року співмешкала з [PERSON] . Однак, після його смерті та повернення чоловіка в 2016 році з АТО вони знову стали проживати однією сім`єю, а одинокого [PERSON] забрали до себе, бо його стало жаль і він потребував стороннього догляду. Із-за погіршення стану здоров`я [PERSON] не встиг скласти на неї заповіт. Вказує, що проживала однією сім`єю з [PERSON] на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Заінтересована особа Ніжинська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, повноважного представника не направила, надала клопотання від 22.08.2025р., у якому просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Положеннями ч.1 ст.315\~ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Водночас, згідно ч.2 ст.315 цього Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично проживає в [ADDRESS] ; за даною адресою також проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією паспорта заявниці, актами про фактичне проживання фізичної особи від 02.05.2024р., 24.05.2024р., довідкою виконкому Ніжинської міської ради №1199 від 24.05.2024р. Згідно витягів з реєстру територіальної громади та про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] був зареєстрований сам у [ADDRESS] . За копією свідоцтва про розірвання шлюбу 22 листопада 1988 року було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до довідки про доходи від 18.04.2024р. [PERSON] перебуває на обліку в Ніжинському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком у розмірі 3747,76 грн. Згідно медичних та платіжних документів стан здоров`я [PERSON] був ускладнений різними хворобами, на лікування яких витрачалися певні суми коштів, звертався до закладів охорони здоров`я за медичною допомогою, в тому числі й у супроводі заявниці. У відповідності до розрахунково-платіжних документів на ім`я абонента [PERSON] здійснювалася оплата житлово-комунальних послуг належного йому житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтв про народження та смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а його батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . [PERSON] за свої кошти здійснила поховання [PERSON] , що підтверджується квитанцією ФОП [PERSON] від 18.06.2024р. За заявою [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кузьменком О.В. 10 грудня 2024 року була заведена спадкова справа №50/2024 до майна померлого [PERSON] . У даній заяві [PERSON] зазначила, що як спадкоємець четвертої черги за законом приймає спадщину після смерті [PERSON] . У матеріалах спадкової справи відсутнє документальне підтвердження існування інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку прийняли спадщину померлого [PERSON] , що свідчить про відсутність спору про право. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з сім`єю [PERSON] і знає їх давно. Близько 10 років із ними проживав [PERSON] , за яким [PERSON] здійснювала догляд, бо у того нікого з рідних не залишилося; відносини між ними були гарні. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч.2 ст.1258 ЦК України). У ст.1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані [PERSON] письмові докази та показання свідка за правилами ст.89 ЦПК України, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд приходить до висновку, що заявницею всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не доведено факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років на час відкриття спадщини, що давало б їй право претендувати на спадкове майно як спадкоємця четвертої черги за законом. Адже, в судовому засіданні знайшла підтвердження лише обставина спільного проживання [PERSON] із родиною заявниці понад п`ять років. Однак, на переконання суду відносини [PERSON] і [PERSON] не носили характеру сімейних, а вказані особи не були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків. Наявні в матеріалах справи платіжні документи на придбання ліків, медикаментів, оплату житлово-комунальних послуг [PERSON] достовірно не вказують, що ці дії були вчинені саме заявницею і за її кошти, а понесення нею витрат на ритуальні послуги по похованню [PERSON] беззаперечно не свідчить про існування між цими особами сімейних відносин. Додані до позовної заяви письмові заяви-свідчення громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також акт-повідомлення сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за відсутністю їх безпосереднього допиту в судовому засіданні в силу положень ч.2 ст.76, ст.78 ЦПК України не відповідають критерію допустимості доказів, а тому не беруться судом до уваги. Одночасно суд констатує, що [PERSON] для [PERSON] не був рідною чи близькою особою, оскільки з сином спадкодавця [PERSON] заявниця співмешкала певний час без припинення зі своїм чоловіком офіційних шлюбних відносин, що суперечить моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 СК України); наразі цей шлюб також не розірвано, Надання ж [PERSON] допомоги [PERSON] , який після смерті сина був одинокою особою похилого віку та за станом здоров`я потребував стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю. Тому, суд вважає, що в даній ситуації [PERSON] є «штучним» спадкоємцем щодо померлого [PERSON] і відхиляє твердження заявниці про наявність підстав для застосування стосовно неї ст.1264 ЦК України. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25 травня 2022 року у справі №542/1648/19 за схожих правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, вимоги даної заяви [PERSON] є необгрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed