Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

10.03.2025 року представник позивача Авраменко А.В. звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 09.06.2021 року був вчинений виконавчий напис № 116824 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі по тексту ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») заборгованості в розмірі 63224,58 грн. Підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису стало невиконання позивачем умов кредитного договору №R091.006-TEK.0028479 від 27.06.2013 року, укладеного нею з ПАТ Банк «ТРАСТ», яке на підставі Договору факторингу №1 від 18.05.2018 року відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ ФК «СІТІ Фінанс», яке на підставі Договору факторингу №1/ТР від 15.10.2020 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020 року відступило право вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», яке на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 року відступило право вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 30.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66644886 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» даної заборгованості. Позивачка вважає, що виконавчий напис щодо стягнення з неї заборгованості є таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Приватним нотаріусом порушені правила та умови видачі виконавчих написів, а саме: не перевірено безспірність заборгованості. Між позивачкою та відповідачем не виникало ніяких договірних та кредитних відносин. Виконавчий напис було вчинено без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій, затвердженим Міністерством юстиції України 22.02.2012 року №296/5, оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих боржнику повідомлень, які позивачка не отримувала. Крім того, нотаріуси мають право вчиняти виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Даний перелік встановлений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, та не містить посилань на кредитний договір, як на документ, за яким нотаріус в праві вчинити виконавчий напис. В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачкою вимог чи повідомлень стосовно заборгованості. Також відсутні докази отримання нею письмової вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчинені оспорюваної нотаріальної дії не переконався належним чином у наявності прав у відповідача звертатись за виконавчим написом та у безспірності розміру суми, заявленої до стягнення. З наведених вище підстав позивачка просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.03.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву (а.с.30-32). Ухвалою суду від 17.03.2025 року заяву позивачки про забезпечення позову по даній справі задоволено (а.с.45-46). Позивач та її представник належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на їх електронні адреси, зазначені в позові, копії ухвали про відкриття провадження. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. 20.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Наваренка В.Г. надійшов відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, а також просить суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 1000 грн., виходячи з критерію розумності, справедливості та реальності адвокатських витрат (а.с.50-52). Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом надсилання на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт (а.с.55), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. На виконання ухвали суду належним чином завірені копії нотаріальної справи не направив. Приватний виконавець Русецька О.О. належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на її юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.57), згідно якого пакет документів вручено 26.03.2025 року особі за довіреністю. На виконання ухвали суду від 17.03.2025 року, належним чином завірені копії виконавчого провадження не направила. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 09.06.2021 року був вчинений виконавчий напис №116824 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 63224,58 грн., з яких 28 760,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32 514,11 грн. заборгованість за відсотками та комісією, 1 900,00 грн заборгованість за штрафними санкціями, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.25). Прізвище « [PERSON] » позивач змінила на дошлюбне « [PERSON] » при розірванні шлюбу з [PERSON] , а прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с.18,19). На підставі зазначеного виконавчого напису 30.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 66644886 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» даної заборгованості (а.с.17). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до \~ст.89 Закону України\~«Про нотаріат» \~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник\~\~ [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, судом не встановлено факт отримання позивачкою повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Остапенко Є.М. посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 року. Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року за №662 , зокрема, в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. Отже, станом на 09.06.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору №R091.006-TEK.0028479 від 27.06.2013 року, укладеного [PERSON] з ПАТ Банк «ТРАСТ», яке на підставі Договору факторингу №1 від 18.05.2018 року відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ ФК «СІТІ Фінанс», яке на підставі Договору факторингу №1/ТР від 15.10.2020 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020 року відступило право вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», яке на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 року відступило право вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в матеріалах справи наявний ордер про надання позивачу правничої допомоги адвокатом Авраменко Артемом Вікторовичем (а.с.31). Згідно п.3.1 та п.3.4 Договору від 21.02.2025 року про надання правової допомоги, розмір гонорару Адвокатського об`єднання визначається за домовленістю сторін, оплата здійснюється у вигляді попередньої оплати на підставі виставленого рахунку-фактури або на підставі будь-якого документу (квитанції, акту, розписки, акту приймання-передачі наданих послуг, тощо) (а.с.26-29). Акт приймання-передачі наданих послуг від 06.03.2025 року до Договору від 21.02.2025 року містить опис наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також витрачений на них час та їх вартість, яка складає 5 000 грн. (а.с.30). Згідно з ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами статті 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При розподілі судових витрат враховуються: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). З огляду на викладене вище та, враховуючи надання адвокатом Авраменком А.В. доказів надання ним правничої допомоги з описом виконаних робіт та їх вартості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення\~у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючий факт визнання позову, з відповідача підлягає стягненню 50% суми судового збору, що складає 605,60 грн. за подання позову та 302,80 за подання заяви про забезпечення позову, а всього 908,30 грн. на користь позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved