Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позов зазначив, що 31.12.2023 між ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~1206225,\~відповідно до\~умов якого\~відповідач отримав\~кредит у\~розмірі 4000\~грн,\~строком на\~360\~днів,\~шляхом переказу\~на його\~платіжну картку\~№ [NUMBER] ,\~емітовану АТ\~"УНІВЕРСАЛ\~БАНК"\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~2,5\~%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування (912,5%\~річних).\~02.01.2024\~між Відповідачем\~та ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~було укладена\~додаткова угода\~до кредитного\~договору згідно\~якої сума\~кредиту була\~збільшена до\~12000,00\~грн.\~29.07.2024\~між ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та ТОВ\~«ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»\~укладено договір\~факторингу №\~29/07/2024\~від 29.07.2024,\~відповідно до\~умов якого\~право вимоги\~за Договором\~№1206225\~про надання\~споживчого кредиту\~від 31.12.2023\~перейшло до\~ТОВ «ФК\~«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».\~Відповідач не\~повернув своєчасно\~суму кредиту\~та нараховані\~відсотки для\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~відсотками,\~відповідно до\~умов кредитного\~договору. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість у сумі 74700,00 грн та судові витрати в сукупному розмірі 12422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте до суду повертаються конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву на позов ним не подано. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Суд установив, що 31.12.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1206225, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн, строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 2.5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 1.125 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності Товариства, до 10.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . 02.01.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору № 1206225 про надання споживчого кредиту від 31.12.2023, якою внесено наступні зміни до Договору: Сума кредиту, визначена пунктом 1.3. Договору та Додатком 1 до Договору, складає 8 000,00 грн. Відповідно до листів ТОВ «ПЕЙТЕК», успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 31.12.2023 01:17:08 на суму 4000,00 грн, 02.01.2024 02:04:10 на суму 8000,00 грн. 29.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором 1206225 від 31/12/2023. Розрахунок заборгованості за договором №1206225 від 31.12.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту свідчить, що станом на 29.07.2024 [PERSON] має заборгованість у розмірі 74700,00 грн, з них: 62700,00 грн відсотки за користування кредитом, 12000,00 грн тіло кредиту. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527,\~530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦПК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути виниклу заборгованість. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача. надано до суду копію договору про надання правової допомоги № 02/08/2024 від 02.08.2024, який укладено ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» з адвокатом Руденком К.В., акт приймання передачі наданих послуг № 45 до договору № 02/08/2024. Також представником позивача подано до суду витяг реєстру № 1 до акту приймання передачі послуг № 45 до договору № 02/08/2024 від 02.08.2024 за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] , згідно якого загальна вартість за послуги з надання правової допомоги складає 10000,00 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. При цьому, суд зауважує, що представник позивача адвокат Руденко К.В. позовну заяву подав засобами під системи «Електронний суд», участі в розгляді справи не брав. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що можливо зменшити розмір витрат на правову допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц) Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про ?захист? прав ?людини ?і основоположних? свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи № 873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є невідповідною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 10000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Руденком К.В. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 633, 634, 638, 639, 641,642,1048,1049,1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved