Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог посилається на те, що КП «Ритуал» Тальнівської міської ради є правонаступником усіх майнових прав і немайнових прав і обов`язків КП «Наш дім» Тальнівської міської ради, яке було балансоутримувачем багатоповерхових будинків, в тому числі і будинку [ADDRESS] в якому знаходиться квартира, що належить відповідачам. В подальшому КП «Ритуал» Тальнівської міської ради було перейменовано в КП «Тальне-Сервіс» Тальнівської міської ради. Між позивачем та відповідачами було встановлено правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, оскільки відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,5 кв.м. Згідно обліків по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачі мають заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкової території станом на 01.09.2024 року становить 32522,62 грн. Оскільки відповідачі відмовляються добровільно сплати борг, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Також позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі. Ухвалою судді від 13.06.2025 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечують, оскільки не погоджуються з сумою заявленої до стягнення, а також просять застосувати до даних вимог строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких доказів: Судом встановлено, що позивач є балансоутримувачем багатоповерхових будинків, в тому числі і будинку [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,5 кв.м. Згідно з розрахунком наданим позивачем, відповідачі мають заборгованість станом на 01.09.2024 року за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 32522 грн. 62 коп. Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у\~Житловому Кодексі України\~( ст. ст. 64, 67, 68). За правилами частини четвертої статті\~319, статті\~322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1\~статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього ж Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3\~ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст.\~67-68,\~162 Житлового Кодексу України\~наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. За змістом статей 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. При цьому суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. За правилами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач звернувся до суду 29 травня 2025 року, а відповідачі заявили клопотання про засстосування строків позовної давності до даних вимог, то до стягнення підлягає лише заборгованість, що утворилася з 29 травня 2025 року, що становить 9334 грн. 08 коп. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial