Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

29 липня 2025 року засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] , до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, у якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, на підставі судового наказу №486/984/23 Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 березня 2023 року, з 1/4 (однієї четвертої) частки до 1/6 (однієї шостої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 17 серпня 2019 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 травня 2024 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. На підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 березня 2023 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 червня 2023 року та до повноліття дитини. 19 грудня 2024 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області [PERSON] , було визнано батьком [PERSON] , [INFO] , та внесено зміни до актового запису про народження дитини, а саме, зазначено в графі батько: « [PERSON] , громадянин України». Також 19 грудня 2024 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно, на примусовому виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться два виконавчих провадження №78296770 та №72457029 які 04 липня 2025 року було об`єднано у зведене виконавче провадження №78527644. З 12 грудня 2024 року [PERSON] перебуває у шлюбу з [PERSON] , якій було діагностовано хондромаляцію надколінка обох колінних суглобів, продольно-поперечну плоскостопість обох стоп з больовим синдромом. [PERSON] на даний час перебуває повністю на утриманні [PERSON] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу, у позивача на утримані перебувають неповнолітня дочка [PERSON] , неповнолітній син [PERSON] та дружина [PERSON] . Тому для рівного забезпечення його дітей та дружини, він змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 31 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 09 жовтня 2025 року. 25 серпня 2025 року відповідач надав до суду відзив , в якому вважає, те, що не доведено факт реального погіршення його матеріального становища вбік його зменшення. Позивач не надав до суду доказів фактичного збільшення його витрат у зв`язку із перебуванням у шлюбі [PERSON] та наявними у неї хворобами. Отже, безпідставне зменшення розміру аліментів на 1/6 оскільки це може поставити під загрозу належне забезпечення двох дітей. 12 вересня 2025 року представник позивача надав до суду додаткові пояснення, додавши постанову №78296770 від 08 червня 2025 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в якому зазначено, що будуть здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50,00 % доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, з яких 25,00% - на поточні платежі по аліментах, а 25,00 % - на погашення заборгованості, яка складає 240723,93 грн. / а.с. 62-63/. Також, були додані до матеріалів справи, картку хворого, який лікується у фізіотерапевтичному відділенні (кабінеті),висновок, знімки Магнітно-резонансної томографії та квитанції з аптек Міхаліни І.І. /а.с. 65-71/. 23 вересня 2025 року, відповідач надав заперечення на додаткові пояснення, які мотивує тим, що надані позивачем докази не можуть вважатися належними оскільки, фактичні обставини і зміст судових рішень є таким, що згідно з рішенням суду від 19 грудня 2024 на користь відповідача на утримання [PERSON] підлягають стягненню 1/4 доходу, та згідно з судовим наказом від 15 червня 2023 року на користь відповідача на утримання [PERSON] також підлягають стягненню 1/4 доходу. Отже, сукупний розмір аліментних зобов`язань позивача становить 1/4 доходу, що відповідає ч. 1 ст. 183 СК України та не перевищує встановленої законом межі. Вважає, що посилання позивача на утримання понад визначені судом розміри імовірно пов`язане з нарахуванням та стягненням заборгованості у межах виконавчого провадження № 78296770. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець має право здійснювати додаткові відрахування з доходу боржника понад розмір поточних платежів до повного погашення боргу. Таким чином, вважає, що посилання позивача на «стягнення понад 70 % доходів» не підтверджене належними і допустимими доказами та не може бути враховане судом як підстава для зменшення розміру аліментів. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 17 серпня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 травня 2024 року. Рішення набрало законної сили 07 червня 2024 року /а.с. 14-15/. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження та дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішенням від 19 грудня 2024 року та копією ухвали від 05 травня 2025 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області /а.с. 13, 18-25/. 10 серпня 2023 року на підставі судового наказу виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 26 липня 2023 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №72457029 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 червня 2023 року та до повноліття сина /а.с. 26/. Також, 07 червня 2025 року на підставі виконавчого листа згідно, рішення та ухвали виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 11 квітня 2025 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №78296770 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4.частини з усіх видів, заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 27/. Згідно постанови 04 липня 2025 року виконавчі провадження № 72457029 та №78296770 було об`єднані у зведене виконавче провадження №78527644 /а.с. 26-29/. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 12 грудня 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом №2001 /а.с. 30/. Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за судовим наказом, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей. Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення судового наказу дійсно відбулися зміни сімейного стану, а саме, на виконанні у Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №78296770, яке було об`єднанно в зведене виконавче провадження №78527644, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4.частини з усіх видів, заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на цей час сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/4 частки з усіх видів його заробітку на кожну дитину, що становить 50% його заробітку. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ч.\~ч.\~1\~та 5\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи той факт, що у позивача змінився сімейний, оскільки необхідність забезпечення прав неповнолітньої доньки [PERSON] , беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, та вважає, що необхідно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).

Outcome: approved