Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.05.2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 191398 про надання фінансового кредиту на суму 2 000,00 грн. Строк кредитування 24 дні, стандартна процентна ставка 2% в день. Відповідач порушив умови договору, тому виникла заборгованість за кредитом. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-71/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно розрахунку, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 320,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8 320,00 грн. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконала, тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. На підставі вищезазначеного просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №191398 від 05.05.2021 року в сумі 10 320,00 грн, та судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 07 липня 2025 року прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. 21.07.2025 року Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що не заперечує проти отримання кредиту в розмірі 2000 грн і готова добровільно сплатити цю суму. Вказала, що в матеріалах справи відсутній будь-який фіскальний чек або інший документ, що підтверджує фактичну видачу кредитних коштів. Заперечила щодо нарахування відсотків у розмірі 8 320,00 грн, зазначивши, що відсоткова ставка у 730% річних є надмірною та кабальною. Окрім цього вважає, що оскільки кредитний договір № 191398 укладено 05.05.2021 р., то, строк позовної давності сплив 05.05.2024 р. Також зазначила, що Позивач не надав жодних доказів, що підтверджують отримання відповідачем належного повідомлення про відступлення права вимоги. Крім того вказала, що проживає в Ірпені, що постраждав від бойових дій у 2022 році, що перешкоджало своєчасному виконанню зобов`язань. Відповідальність за прострочення не може бути покладена на Відповідачку. Повідомила, про свій соціальний стан, зазначивши, що є розлученою матір`ю трьох дітей, з обмеженими доходами. Діти мають офіційний статус «Діти війни». Стягнення заявленої суми понад 20 000 грн завдасть суттєвої шкоди добробуту її сім`ї. Щодо витрат на правову допомогу зазначила, що заявлена сума понад 12 тис. грн не є співмірними зі складністю справи. У зв`язку з цим просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у повному обсязі. У разі часткового задоволення - визнати обґрунтованою лише суму тіла кредиту - 2000 грн. Судові витрати та витрати на правничу допомогу - не стягувати. 11.08.2025 року від представника позивача Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що детально ознайомившись з Відзивом на позовну заяву, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Перебіг позовної давності у період з 02.04.2020 року по 30.06.2023 року було зупинено у зв`язку із запровадженням карантину. Починаючи з 24.02.2022 року і до теперішнього часу, перебіг строку позовної давності зупинено у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні. Тому строк позивної давності не підлягає застосуванню до позивних вимог про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Зазначив, що при умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунок Первісного кредитора, який вказаний в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Однак, Відповідач не надав доказів, що вона сплачувала заборгованість за кредитним договором первісному чи новому кредитору. Щодо нарахування відсотків та пролонгації кредитного договору зазначив, що Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначив наступне. Під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справ у розмірі 12 922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір (2 422,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. З урахуванням викладеного вище просили суд позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені судові витрати. 11.08.2025 року Відповідач через систему «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив де зазначила, що Позивач є фінансовою установою, яка могла подати позов онлайн через ЄСІТС, отже, підстав для автоматичного зупинення строку немає. Щодо належного повідомлення про заміну кредитора зазначила, що боржник має право не виконувати зобов`язання новому кредитору до отримання належного письмового повідомлення з підтвердженням. Щодо відсоткової ставки та нарахувань зазначила, що Договір передбачає ставку 2% на день (730% річних), що суперечить вимогам законодавства. Щодо витрат на правничу допомогу вказала, що Позивач повинен надати детальний опис виконаних робіт. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі через сплив строку позовної давності. Відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. Визнати нараховані відсотки неспівмірними та зменшити їх до розумного рівня. Витрати у справі покласти на позивача 04.08.2025 року представник позивача Пархомчук С.В. подав заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 367/7127/25 в суді першої інстанції становить 10 500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 21.07.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 21.07.2025. Враховуючи, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи в судове засідання не викликались, а тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Судом встановлено, що 05.05.2021 між ТОВ «ФК «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 191398 шляхом його підписання [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «AV8632», надісланий відповідачу на наданий ним номер телефону: [NUMBER] . Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2 кредитного договору, кредит надається строком на 24 дня, тобто до 28.05.2021 року. В п. 1.3 кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п 1.5 Договору, за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. 05.05.2021 на виконання договору №191398 перераховано 2 000,00 грн на зазначений відповідачем картковий рахунок 5168-74ХХ-ХХХХ-5922, номер транзакції - 32020-38846-04243, призначення платежу: «Выдача кредита #191398», що підтверджується довідкою ТОВ «Профіт Гід». Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість за кредитним договором. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Згідно із витягом з реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги, в тому числі, до [PERSON] за кредитним договором від 05.05.2021 № 191398. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги від 17.02.2022 №01-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором від 05.05.2021 № 191398. Позивач просить стягнути з відповідача 10 320,00 грн, що складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в 2 000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8 320,00 грн. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Підсумовуючи зазначене суд дійшов висновку, що позивач довів: укладення кредитного договору між ТОВ «Займер» і [PERSON] , перерахування їй кредитних коштів у розмірі 2 000,00 грн, виникнення заборгованості за цим договором, перехід до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги на заборгованість відповідача. Доказів невиконання кредитором своїх зобов`язань, спростування суми нарахованого боргу, належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунку відповідач на час розгляду справи суду не надав. Аргументи відповідача зводяться до непогодження із розміром відсотків прописаних в договорі, що спростовується правовими нормами і поданими позивачем доказами. Зважаючи на наведене, позичальник безперечно має повернути кошти кредитору, однак суд не може погодитися із нарахованою позивачем сумою коштів, які підлягають стягненню. Як зазначалося в позові і підтверджується умовами договору, кредитодавцем надано кредит в розмірі 2 000,00 грн на 24 днів під 2% на добу. Про пролонгацію договору позивач не зазначає. Про відповідальність за прострочення грошового зобов`язання в позові не йдеться, як і немає відповідних розрахунків. Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 191398 загальна сума до оплати становить 3260 грн, та включає в себе: тіло кредиту в розмірі 2 000,00 грн., суму нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 960 грн., суму комісії за користування системою в розмірі 300 грн. Отже нарахований до стягнення розмір процентів за користування договором не може перевищувати 1 260 грн. Зважаючи на наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги на суму 3 260,00 грн (2 000,00 + 1 260,00). В решті позову потрібно відмовити. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було надано попередній розрахунок судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн. Від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат понесених стороною позивача у зв`язку з розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн, з яких витрати на судовий збір становлять 2 422,40 та витрат на правничу допомогу - 10 500,00. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Пархомчук С.В. надавав професійну правничу допомогу ТОВ «КФ "КЕШ ТУ ГОУ» у цій справі, на підтвердження чого надано свідоцтво адвоката Пархомчука С.В.; Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року; Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2024 року; рахунок № 21.07.2025-31; платіжну інструкцію № 39482 від 21.07.2025 на суму 10 500,00 грн. Відповідач навела заперечення на зазначену вимогу зауваживши, що спір є нескладним, справа розглядається в спрощеному провадженні, представник позивача участі в судових засіданнях не брав, тому сторона відповідача вважає, що витрати є завищеними та не підлягають задоволенню. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, врахувавши заперечення сторони відповідача, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Судові витрати за змістом статті 141 ЦПК України присуджуються, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено частково, тому відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 765,00 грн, виходячи з розрахунку: 3 260,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 10 320,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: approved