Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 4197185 від 21.09.2021 у загальному розмірі95 575,50 грн. Позов мотивовано тим, що 21.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] Договір №4197185, за яким відповідач отримав кошти в сумі 10 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.13.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4197185. 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №10-01/2023/01, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №4197185. Також 28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір №101361329, за яким відповідач отримав кошти в сумі 5 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №101361329. 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №101361329.Відповідно до розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості за Договором №4197185 складає 58 500,50 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості за Договором №101361329 складає 37 075,00 грн.Заборгованість за Договораи:№4197185 від 21.09.2021 та №101361329 від 28.09.2021 не погашена, що стало підставою для звернення до суду. Провадження у справі відкрито 17.06.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зі змісту позовних вимог вбачається, представник позивача просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та день судового засідання, свого представника не направив, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підстав і наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 21 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4197185 зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 15 днів. Договором про споживчий кредит №4197185 від 21.09.2021 встановлено загальний розмір кредиту в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до п.1.5.1 договору про споживчий кредит, комісія за надання кредиту 1000, 00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 % від суми кредиту одноразово. Згідно з п. 1.5.2 договору про споживчий кредит проценти за користуванням кредитом 1 875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредит за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 встановлено стандартну процентну ставку за користуванням кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредитк за кожен день користування кредитом. 13.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4197185. 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №10-01/2023/01, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №4197185. Також, 28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №101361329 зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 15 днів. Договором про споживчий кредит №101361329 від 29.09.2021 встановлено загальний розмір кредиту в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до п.1.5.1 договору про споживчий кредит, комісія за надання кредиту 950, 00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 % від суми кредиту одноразово. Згідно з п. 1.5.2 договору про споживчий кредит проценти за користуванням кредитом 1 875,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредит за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 встановлено стандартну процентну ставку за користуванням кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредитк за кожен день користування кредитом. 29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №101361329. 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №101361329. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи викладене, право вимоги за Договорами про споживчий кредит: №4197185 від 21.09.2021 та №101361329 від 28.09.2021 перейшло до позивача. Відповідач умови договору не виконала, згідно вказаного договору та у встановлений договором строк кошти не повернула, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, становить за Договором про споживчий кредит №4197185 від 21.09.2021 -58 500,50, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 48 500,50 грн.та за Договором про споживчий кредит №101361329 від 28.09.2021 грн. - 37 075,00 з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 32 075, 00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. На момент розгляду справи відповідачка не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів належного виконання умов договору та спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості та її розміру. Не було отримано таких відомостей і під час розгляду справи по суті. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає задоволенню, враховуючи принцип диспозитивності ЦПК України. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). Отже, представник позивача звернувся до суду з позовною заявою через систему «Електронний суд» тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. Разом з тим, представник позивача просить стягнути з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000, 00 грн. П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, заявка про надання юридичної допомоги №514 від 01.04.2024 на суму 25 000, 00 грн., витяг з Акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025. Таким чином матеріалами справи підтверджено, що представником позивача були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою, співмірності обсягу послуг, наданих адвокатом. Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано. В постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, оскільки стороною позивача підтверджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем не подано, суд приходить до висновку, що такі витрати в сумі 25 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved