Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Прокудіну К.А. звернулася до суду з позовом в якому просить: стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] за минулий час з 07.08.2015 і до дати пред`явлення позову з розрахунку 3000,00 грн за кожен місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за вирахуванням сплачених сум аліментів. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин, відповідач в добровільному порядку здійснював платежі на утримання дитини в розмірі 1000,00 - 4000,00 грн на місяць. Проте, ці платежі носять нерегулярний характер, сплачуються відповідачем тільки коли у нього є бажання. Водночас за домовленістю сторін відповідач мав нести витрати на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн щомісяця. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження. 18.09.2025 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування поданого відзиву зазначає, що позивачем не надано доказів про ухилення його від обов`язку утримувати дитину, він здійснював регулярні перерахування на карту позивача грошові суми, які були домовлені між ними. Забирав дитину на вихідні, приймав участь у житті дитини, купував мобільні телефони та відвідував дитячі центри для розваг та відпочинку, регулярно знаходився на зв`язку з дитиною. У поданому відзиві також зазначає, що має на утриманні дитину від іншого шлюбу та матір, яка потребує постійного стороннього догляду та лікування. Просить задовольнити частково позовні вимоги, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі частини від всіх видів доходу, заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час. Позивач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак позивачем не було обґрунтовано розмір 1/3 частини з доходів відповідача на одну дитину. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2025 (дня подання позовної заяви) і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог про стягнення аліментів за минулий час за період з 07.08.2015 до дати пред`явлення позову, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеними Сімейним Кодексом України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Як вбачається з виписки з АТ КБ «Приватбанк», відповідач з 2015 перераховував на карту позивача грошові кошти на утримання дитини. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач ухилявся від обов`язку утримувати дитину. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів за минулий період період з 07.08.2015 і до дати звернення до суду з позовом. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає правильним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial