Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і просить винести рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8281352 від 13.09.2024 в сумі 34662,00 грн (яка складається із: заборгованості за кредитом 15900,00 грн, заборгованості по відсоткам 18762,00 грн), судового збору в сумі 2422,40 грн та судових витрат в сумі 105,00 грн (витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій боржникам). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 8281352 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до\~вказаного договору\~кредитодавець зобов`язується\~надати позичальникові\~кредит на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом відповідно\~до умов,\~зазначених у\~цьому договорі.Відповідно до договору сума кредиту становить 13900,00 грн, кредит надається на строк 364 дні, за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 13.09.2024, строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 11.10.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Також 13.09.2024 між Товариством та відповідачем, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до вказаного догвоору, відповідно до умов котрої, сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого споживачем) на 2000,00 грн, та викласти п.п. 1.3 Договору в новій редакції,, відповідно до котрої: сума кредиту (загальний розмір) складає: 15900,00 гривень. Також, відповідно до умов додаткової угоди сторонами було змінено строк повернення кредиту, що відображено у відповідній Таблиці котра додається до Додаткової угоди. Позикодавець на виконання умов договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15900,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, котрої надано Позичальником та міститься в реквізитах договору кредиту, що підтверджується довідкою відповідної фінансової компанії про перерахування грошових коштів. В свою чергу, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №8281352 від 13.09.2024 року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 34662,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 15900,00 грн.; заборгованості по відсотках 18762,00 грн. Крім того, між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням "Правовий курс» укладено Договір про надання правової допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року Відповідно до п.п. 1.1. вказаного Договору Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його дорученням (-и) правничу допомогу у відповідності з умовами цього Договору (далі послуги з правничої та/або правнича допомога), а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату на умовах, передбачених цим Договором. Підпунктом 3.1.2. Договору визначено, що Додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Договору, Клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій Боржникам у розмірі 105,00 грн за 1 (одну) вимогу/ повідомлення/претензію. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено,\~що 13.09.2024\~між «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№8281352\~у формі\~електронного документу\~з використанням\~електронного підпису\~ на\~суму 13900,00\~грн та\~13.09.2024\~додаткову угоду\~до вказаного\~договору про\~збільшення суми\~кредиту на\~2000,00\~грн на умовах строковості, зворотності та платності. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. В цілому кредит було надано на загальну суму 15900,00 грн, на строк 364 дні, періодичність сплати процентів кожні 28 днів, стандартна процентна ставка 1,00% в день, дата надання кредиту 13.09.20204 або 14.09.2024. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується довідками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 19.05.2025 про перерахування, згідно договору з ТОВ «АВЕНТУС Україна» №087/20-П від 08.07.2020, коштів на картку, повідомлену відповідачем, а саме 13900,00 грн 13.09.2024 та 2000,00 грн 13.09.2024. На досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості від 04.06.20205 [PERSON] не відреагувала. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Картка обліку Договору (Розрахунок заборгованості) по кредитному договору №8281352 від 13.09.2025 підтверджує заборгованість [PERSON] за вказаним договором в загальній сумі 34662,00 грн, за період з 13.09.2024 до 13.05.2025, з якої: 15900,00 грн - заборгованість за основним боргом, 18762,00 грн заборгованість за процентами прострочені відсотки). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА доведено факт укладення 13.09.2024 з [PERSON] договору надання споживчого кредиту в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА" у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит у загальній сумі 15900,00 грн відповідачу. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.20205, укладений між позивачем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС», додаткову угоду до договору №2 від 17.06.20205 Разом з тим, відсутність доказів узгодження вартості послуг з надання правничої допомоги та відповідних актів прийому-передачі наданих послуг, вимога відшкодування витрат з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій, боржникам, як частина наданої правничої допомоги в сумі 105,00 грн задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved