Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача. До Калинівського районного суду Вінницької області на підставі ухвали судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.07.2025 про направлення позовної заяви за підсудністю відповідно до ст. 31 ЦПК України, 15.08.2025 надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», подана представником позивача Мєшніком Костянтином Ігоровичем, до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг в сумі 10 520,61 грн. В обґрунтування цих вимог в позовній заяві АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зазначено таке. Між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 06.03.2024, згідно із яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Згідно з тарифами: пільговий період за картою: 62 дні (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка: 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами: 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка: 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі і пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за картою на суму загальної заборгованості: 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Згідно із п. 5.11 Умов договору клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін, зазначені в мобільному додатку. У порушення умов договору відповідач вказані зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 03.04.2025 виникла заборгованість у розмірі 10520,61 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 7077,41 грн., заборгованості за пенею в сумі 1727,24 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання на суму 1715,96 грн. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028, 00 грн. \~\~ ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України суду не подано. Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшнік К.І. разом із позовною заявою подав клопотання розглянути цивільну справу за цим позовом в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Матеріали вказаної позовної заяви 15.08.2025 надійшли до Калинівського районного суду Вінницької області на підставі ухвали судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.07.2025 про направлення позовної заяви за підсудністю відповідно до ст. 31 ЦПК України. 18.08.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 19.08.2025 відкрито провадження за цим позовом, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ухвалою встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь на пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Вищезазначена ухвала була надіслана сторонам таким чином: позивачу - на електронну адресу, відповідачу разом з копією позовної заяви та долученими до неї матеріалами за адресою його реєстрації: [ADDRESS] рекомендованим поштовим відправленням. Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] поштове відправлення з ухвалою судді про відкриття провадження у цій справі та копією позовної заяви з додатками адресатом отримано 28.08.2025 особисто. Правом подати відзив відповідач [PERSON] не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін або загального позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно договору про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 06.03.2024 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу ІІ Умов цього договору. Згідно із тарифами: пільговий період за картою: 62 дні (діє з моменту виникнення заборгованості о кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка: 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами: 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка: 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі і пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за картою на суму загальної заборгованості: 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Також п.п. 5.15-5.19 п. 5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором. Станом на 27.12.2024 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.12.2024 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку із чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.01.2025 став у формі «на вимогу». Згідно із поясненнями до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 5000 грн. Відповідно до п. 3 Анкети-заявки до договору про надання банківських послуг підписанням договору боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) 5520,61 грн. Себто заборгованість складає 10520,61 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 5000 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 5520,61 грн. Овердрафт (мінус) 5520,61 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно із договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно із тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість (а.с. 11). При цьому, згідно із п. 3 Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг monobank [PERSON] , який підписав цей документ своїм електронним підписом, беззастережного погоджується із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (а.с. 16-17). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.03.2024 загальний залишок заборгованості складає 10520,61 грн., з яких заборгованість: за наданим кредитом (тілом кредиту) 7077,41 грн., заборгованість за пенею 1727,24 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 1715,96 грн. (а.с. 10). На підставі вищезазначеного та відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.03.2024, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» станом на 03.04.2025 становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 10520,61 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором. Позивачем також пред`явлено вимогу стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. V. Оцінка суду. Судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідачем [PERSON] складають відносини, які пов`язані із укладанням договору про надання банківських послуг, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Положеннями ст.ст. 626, 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Відповідач в порушення статті 526 ЦК України та умов договору, своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно із розрахунком, наявним у матеріалах справи, заборгованість за договором №б/н від 06.03.2024 загальний залишок заборгованості складає 10520,61 грн., з яких заборгованість: за наданим кредитом (тілом кредиту) 7077,41 грн., заборгованість за пенею 1727,24 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 1715,96 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, докази відсутності заборгованості ним суду не подані, тому розрахунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» судом приймається як достовірний. Водночас суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача по зазначеному вище договору в частині нарахованої пені та штрафів. Так, з долученого до матеріалів руху коштів по картці [NUMBER] [PERSON] кредитний ліміт по картці складає 5000 грн., заборгованість станом на 03.04.2025 10520,61 грн. З цього документу вбачається, що за період з 06.03.2024 по 01.04.2025 позичальником використано весь кредитний ліміт. За цей період користування кредитними коштами йому нараховано відсотки на суму 3763,37 грн., а також штрафи і пеню на суму 2177,24 грн. Відповідач також здійснив поповнення банківської картки на суму 350 грн. Положеннями п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час. Враховуючи те, що на підставі договору про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 06.03.2024 штрафи і пеню в сумі 2177,24 грн. нараховано в період дії воєнного стану в України, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказані суми підлягали списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому заявлена вимога про їх стягнення є неправомірною. Таким чином, враховуючи наведені вище положення договору та законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 06.03.2024 в розмірі 8343,37 грн. (10520,61 грн. 2177,24 грн.). VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2401 грн. 36 коп., виходячи з обрахунку: (8343,37 грн. (розмір задоволеного позову) х 3028 грн. (розмір сплаченого позивачем судового збору): 10520,61 грн. (ціна пред`явленого позову)). На підставі викладеного та

Outcome: partial