Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2014 року на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 15.04.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Проте, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, є недостатнім для забезпечення дитини належним чином. На даний час [PERSON] відвідує різні гуртки. Так, в період з 08.04.2024 по 20.01.2025 року відвідувала заняття в ММА «ACHILLES» Черкаси в відділенні «Греплінг, бокс, кікбоксинг», а з вересня 2023 року до теперішнього часу відвідує заняття в КЗ ОСДЮСШОР в відділенні футболу. Також дитина навчається в Черкаській дитячій школі мистецтв на відділі струнно-смичкових інструментів. Окрім того, інші витрати, пов`язані з дитиною, складаються з харчування, лікування, придбання навчальних посібників, канцелярського приладдя, а також на придбання одягу та взуття (загальна вартість становить близько 5000 гривень на місяць). Витрати на відпочинок дитини та її оздоровлення складають в середньому 28\~000 гривень на рік. В свою чергу, розмір аліментів, що стягуються із відповідача на утримання доньки є мізерним та очевидно не забезпечує доньці, навіть, 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму доходів. Відповідач за станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у більшому розмірі, ніж встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2014 року, а саме: в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2014 року у справі № 711/3746/14-ц. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.06.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити у відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в заключне судове засідання не з`явився. 11.09.2025 року на адресу його місяця реєстрації [ADDRESS] направлявся виклик в судове засідання, призначене на 11:30 год. 08.10.2025 року, який повернувся на адресу суду 24.09.2025 року з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому, у відповідності до вимог п.3ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належними чином повідомлений про дату. час та місце розгляду справи. Представник відповідача в заключне судове засідання не з`явилася. Судова повістка про виклик в судове засідання, призначене на 11:30 год. 08.10.2025 року, була доставлена до електронного кабінету адвоката 12.09.20205 року 1:34:34. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до\~ч.ч.1,3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2014 року (справа №711/3746/14-ц) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 15.04.2014 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини\~першої\~статті\~2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття\~5 ЦПК України). Стаття\~15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Статтею\~141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття\~180 СК України). Відповідно до частини\~третьої\~статті\~181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею\~182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею\~192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Ураховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина\~третя\~статті\~181 СК України). Стаття\~192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті\~192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття\~192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до частини\~другої\~статті\~182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини\~третьої\~статті\~182 СК України\~суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2014 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреба в розвитку, харчуванні, побуті. Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років та встановлено його у розмірі 3196 грн. Отже, враховуючи положення частини\~другої\~статті\~182 СК України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років становить 1 598 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що стягнуті з відповідача аліменти за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2014 року у сумі 500 грн. на дитину є недостатніми, оскільки вказаний розмір аліментів суперечать положенням\~СК України\~про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного, ст.ст. 3, 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved