Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просила суд ухвалити рішення, яким в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею, [PERSON] , право особистої приватної власності на наступне майно: автомобіль «BMW X 5», 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: [NUMBER] ; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 161,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; 159/356 частки земельної ділянки, кадастровий номер 5310436500:08:003:0572, загальною площею 712 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; торгівельно-адміністративне приміщення загальною площею 60,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазин промислових товарів, загальною площею 47 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вбудований магазин продовольчих товарів загальною площею 34,64 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В порядку розподілу спільного майна подружжя просить визнати за відповідачем [PERSON] право особистої приватної власності на: автомобіль «SUBARY FORESTER», 2016 року випуску, синього кольору, VIN: [NUMBER] ; торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; 197/356 частки земельної ділянки, кадастровий номер 5310436500:08:003:0572, загальною площею 712 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] : нежитлове приміщення загальною площею 80,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини, загальною площею 123,6 кв.м.. який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежиле приміщення загальною площею 6,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; приміщення вбудованого магазину непромислових товарів загальною площею 34,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 145,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також просила стягнути з відповідача [PERSON] на її, [PERSON] , користь компенсацію різниці вартості рухомого та нерухомого майна у розмірі 3570924 грн.; компенсацію вартості складських (товарних) запасів у розмірі 16894694 грн.; готівкові кошти у розмірі 70000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ долара США станом на 28.07.2022 (1 долар США = 36,5686 грн.) 2559802 грн. та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 12405 грн. і інші понесені судові витрати. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 29.07.1995 року по 07.08.2020 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання ними було набуто спільне сумісне майно подружжя, яке складається з нерухомого майна (11 обєктів), рухомого майна (два автомобілі), грошових коштів (140000 доларів США) та складських запасів (товарів), придбаних для ведення спільного бізнесу. Оскільки спільне володіння і користування майном є неможливим, просить суд провести розподіл спільного сумісного майна подружжя з урахуванням його вартості. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Келембетом О.М. подано відзив на позов, де він вказав. що відповідач частково визнав обставини, зазначені позивачем у позові, зокрема щодо факту та терміну перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, факту наявності спільного сумісного майна, складу і кількості спільного нерухомого майна та спільного рухомого майна автомобілів, проте частково не визнав обставини, що стосуються вартості спільного сумісного майна подружжя. Також відповідачем заперечувалося, що до складу спільного сумісного майна подружжя входять грошові кошти та складські (товарні) запаси, товари для ведення бізнесу. Стороною відповідача запропоновано свій варіант поділу спільного сумісного майна подружжя із врахуванням того, що запропонований позивачем варіант поділу передбачає стягнення з відповідача на користь позивача компенсації різниці у вартості майна в розмірі 3570924 грн., що дійсно становило б надмірний тягар для відповідача, тоді як за варіантом, запропонованим відповідачем, компенсація вартості майна становить 897500 грн., що є значно меншим тягарем для відповідача. Вважає, що найбільш оптимальним, справедливим та таким, що здатен задовольнити інтереси обох сторін у справі, буде варіант поділу спільного сумісного майна подружжя, за яким за позивачем [PERSON] визнається право особистої приватної власності на наступне майно: торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 5310436500:08:003:0572, загальною площею 712 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 161,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення загальною площею 80,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазин промислових товарів, загальною площею 47 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; : автомобіль «BMW X 5», 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: [NUMBER] ; автомобіль «SUBARY FORESTER», 2016 року випуску, синього кольору, VIN: [NUMBER] . За відповідачем [PERSON] просить визнати право особистої приватної власності на наступне майно: торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 5310436500:08:003:0572, загальною площею 712 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 145,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини, загальною площею 123,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; торгівельно-адміністративне приміщення загальною площею 60,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежиле приміщення загальною площею 6,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; приміщення вбудованого магазину промислових товарів загальною площею 34,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вбудований магазин непродовольчих товарів загальною площею 34,64 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача компенсацію різниці вартості рухомого та нерухомого майна в розмірі 897500 грн., у інших вимогах позивача просить суд відмовити та розподілити між сторонами судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивача [PERSON] адвокатом Огризою Г.Р. подано відповідь на відзив відповідача, де вона не погодилася з оцінкою спільного сумісного майна сторін, визначеною відповідачем. На вказану відповідь представником відповідача [PERSON] адвокатом Келембетом О.М. подано заперечення на відповідь на відзив, де звернено увагу суду, що позивач не висловив заперечень щодо порядку поділу спірного майна та його обсягу, а відхиляючи докази вартості спільного майна, надані відповідачем, не надає доказів на спростування такої вартості. Ухвалою від 01.06.2023 у справі призначена комплексна оціночно-будівельна, оціночно-земельна та транспортно-товарознавча судова експертиза, провадження у цивільній справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою від 27.11.2024 поновлено провадження у цивільній справі у зв`язку з надходження до суду висновку експертів. 21.01.2025 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про зміну предмету позову та зменшення позовних вимог. У заяві позивачем запропоновано порядок поділу спільного сумісного майна подружжя з врахуванням його вартості, визначеної висновком експертизи. Так позивач просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя припинити право спільної сумісної власності та визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на майно загальною вартістю 14389438,96грн., а саме: автомобіль «BMW X 5», 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: [NUMBER] , вартістю 1151342,07 грн.; автомобіль «SUBARY FORESTER», 2016 року випуску, синього кольору, VIN: [NUMBER] , вартістю 556596,96 грн., торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 3063900 грн.; земельну ділянку, кадастровий номер 5310436500:08:003:0572, загальною площею 712 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 316030 грн.; \~ \~ \~ \~торгівельно-адміністративне приміщення загальною площею 60,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 2202460 грн.; магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини, загальною площею 123,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 4017510 грн.; \~ \~ \~ \~магазин промислових\~товарів,\~загальною площею\~47\~кв.м.,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 1724780\~грн.;\~нежиле приміщення\~загальною площею\~6,5\~кв.м.,\~яке знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 244330\~грн.;\~приміщення вбудованого\~магазину промислових\~товарів загальною\~площею 34,7\~кв.м.,\~яке знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 1112490\~грн.\~У порядку\~поділу спільного\~сумісного майна\~подружжя просила\~також припинити\~право спільної\~сумісної власності\~сторін та\~визнати за\~ [PERSON] \~право особистої\~приватної власності\~на майно\~загальною вартістю\~14400970\~грн.,\~а саме\~:\~нежитлове приміщення\~загальною площею\~80,5\~кв.м,\~яке знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 4634060\~грн.;житловий будинок\~з господарськими\~спорудами,\~загальною площею\~145,7\~кв.м.,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 3932980\~грн.;\~вбудоване нежитлове\~приміщення загальною\~площею 161,6\~кв.м.,\~яке знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 4723360\~грн.;вбудований магазин непродовольчих товарів загальною площею 34,64 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1110570 грн. Просила стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості майна у розмірі 5765,52 грн. Крім того. просила закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення на її користь компенсації вартості складських (товарних) запасів у розмірі 16894694 грн. та в частині стягнення на її користь готівкових коштів у розмірі 70000 доларів США. Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято відмову [PERSON] від частини позовних вимог, закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації вартості складських (товарних) запасів у розмірі 16894694 грн. та в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] готівкових коштів у розмірі 70000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ долара США станом на 28.07.2022 (1 долар США=36,5686 грн.) 559802 грн. Також ухвалою суду від 07.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Огриза Г.А. позовні вимоги, викладені у заяві про зміну предмету позову, підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові та заяві. Вказала, що сторони неодноразово намагалися вирішити питання поділу майна у позасудовий спосіб, проте згоди не дійшли. Запропонований у заяві про зміну предмета позову позивачкою варіант поділу спільного сумісного майна подружжя передбачає мінімальну компенсацію на її користь, при цьому звернула увагу суду, що відповідач не заперечує проти сплати компенсації. Просила суд при поділі майна не застосовувати варіант, запропонований відповідачем у відзиві чи проекті мирової угоди, оскільки він передбачає виплату великої суми компенсації, а позивачка бажає саме зберегти майно з метою його подальшої здачі в оренду, а не отримати грошову компенсацію. Зазначила, що спільне користування майном з огляду на відносини між сторонами, буде неможливим. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Келембет О.М. позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Вказав, що сторона відповідача визнає, що майно, про поділ якого просить позивачка, придбане під час перебування сторін у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя. Разом з тим відповідач не погоджується на порядок поділу майна, запропонований позивачем. На думку представника відповідача земельна ділянка та складські приміщення по [ADDRESS] можуть бути розділені у рівних частках між сторонами, оскільки вони мають два окремих входи. Житловий будинок, де проживає відповідач, також просить залишити у його власності. Відповідач не заперечує проти залишення обох автомобілів у власності позивача, приміщення площею 80,5 кв.м. у м.Києві, приміщення площею 161,6 кв.м. по [ADDRESS] , приміщення площею 47 кв.м. по [ADDRESS] . Інші приміщення просить залишити у його власності, не заперечує проти стягнення з нього грошової компенсації. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу).\~Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя (стаття\~60\~СК України).Згідно з\~частиною третьою\~статті 368\~ЦК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~є їхньою\~спільною сумісною\~власністю,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст. 61 СК України) . Тобто,\~законом встановлено\~презумпцію спільності\~права власності\~подружжя на\~майно,\~яке набуте\~ними в\~період шлюбу.\~Ця презумпція\~може бути\~спростована,\~й один\~із подружжя\~може оспорювати\~поширення правового\~режиму спільного\~сумісного майна\~на певний\~об`єкт,\~у тому\~числі в\~судовому порядку.\~Тягар доказування\~обставин,\~необхідних для\~спростування презумпції,\~покладається на\~того з\~подружжя,\~який її\~спростовує.\~Спільною сумісною\~власністю подружжя,\~що підлягає\~поділу,\~можуть бути\~будь-які\~види майна\~чи майнових\~прав,\~за винятком\~тих,\~які згідно\~із законом\~не можуть\~їм належати\~(виключені\~з цивільного\~обороту),\~незалежно від\~того,\~на ім`я\~кого з\~подружжя вони\~були набуті\~чи оформлені.До складу майна, що підлягає поділу включається спільне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, у тому числі яке знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (постанова Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 712/8602/19). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами другою та третьою статті 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визначені ст.. 71 СК України. Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як встановлено судом сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.1995, який розірвано заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.04.2000 року, що набрало законної сили 07.08.2020. Сторони погоджуються, що за час перебування у шлюбних відносинах ними набуто у власність 11 об`єктів нерухомого майна та 2 об`єкти рухомого майна (автомобілі), вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набуте за спільні кошти, не є таким, що набуте внаслідок приватизації. Жодна зі сторін цього спору не спростовувала презумпції спільності права власності подружжя на вказане майно. Про наявність будь-яких боргів подружжя суд сторони не повідомляли. Вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, яке існує на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «BMW X 5», 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: [NUMBER] , набутий у власність 25.09.2029 та зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість автомобіля станом на момент проведення експертизи складає 1151342,07 грн. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «SUBARY FORESTER», 2016 року випуску, синього кольору, VIN: [NUMBER] , набутий у власність 21.05.2020 та зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість транспортного засобу становить 556596,96 грн. Копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії АК № 280000 від 02.10.2012 підтверджено набуття у власність [PERSON] 159/356 часток земельної ділянки, кадастровий номер 5310436500:08:003:0572, загальною площею 712 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інший співвласник земельної ділянки [PERSON] , частка у власності становить 197/356. Як позивач, так і відповідач визнають, що кожна з набутих часток (159/356 та 197/356) цієї земельної ділянки є не спільною частковою власністю [PERSON] (159/356) та [PERSON] (197/356), а кожна з часток є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, набуті за спільні грошові кошти членів сім`ї та не набуті внаслідок приватизації. З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії АК № 280000 від 02.10.2012 вбачається, що земельна ділянка набута у власність на підставі рішення Крюківської районної ради від 18.09.2008, заяв громадян від 26.11.2009 та нотаріально посвідченого договору міни від 11.12.2007. Право власності на частки у земельній ділянці належним чином зареєстроване, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість усієї земельної ділянки з кадастровим номером 5310436500:08:003:0572 площею 712 кв.м. становить 316030 грн. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.11.2012 [PERSON] , [PERSON] належали торгово-адміністративна будівля та склад загальною площею 133,9 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з ЄДРСР рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2009, яке набрало законної сили, було задоволено позов [PERSON] , [PERSON] до органу місцевого самоврядування, виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука, Кременчуцької міської ради про визнання права власності на самочинно переобладнане нерухоме майно та визнано за [PERSON] , [PERSON] право власності на переобладнаний житловий будинок у торгово адміністративну будівлю, склад, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: літ. А приміщення № 1: 1 - коридор 11,3 кв.м., 2 - коридор 4,7 кв.м., 3 -кабінет 8,7 кв.м., 4 торговий зал 19,7 кв.м., 5 - склад 8,0 кв.м., 6 - склад 9,8 кв.м., усього по приміщенню №1 - 62,2 кв.м.; літ. А приміщення № 2: 1 - коридор 6,6 кв.м., 2 -котельня 3,4 кв.м., 3 - кабінет 9,1 кв.м., 4 - санвузол 2,5 кв.м., 5 - кабінет 29,0 кв.м., 6 майстерня 8,1 кв.м, 7 майстерня 11,2 кв.м, усього по приміщенню №2 69,9 кв.м, всього по приміщенню літ.А 132,1 кв.м. Право власності на торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м. належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість цього нерухомого майна площею 132,1 кв.м. становить 3063900 грн. Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.12.2003 підтверджено набуття у власність [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 145,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підстава набуття рішення виконкому Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області про оформлення права власності від 09.10.2003 № 389. Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами станом на момент проведення експертизи становить 3932980 грн. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2015 [PERSON] під час шлюбу набуто у власність магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини, загальною площею 123,6 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість магазину промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини складає 4017510 грн. Право власності за [PERSON] на торгівельно-адміністративне приміщення загальною площею 60,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 22.08.2018 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 04.04.2017, декларації про готовність до експлуатації об`єкта (реконструкція квартири). Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість цього приміщення становить 2202460 грн. Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу майна, що придбане на аукціоні, від 14.12.2017 [PERSON] придбала вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 161,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У договорі зазначено, що його укладено за згодою чоловіка [PERSON] , що підтверджено його заявою, засвідченою нотаріально 14.12.2017. Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 161,6 кв.м. складає 4723360 грн. Копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 30.08.2018 підтверджується, що [PERSON] придбав у власність нежитлове приміщення загальною площею 80,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згода дружини покупця, [PERSON] , на укладення договору, згідно п.5.10 договору, викладена у нотаріально посвідченій заяві. Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість цієї нерухомості становить 4634060 грн. Згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.09.2013 [PERSON] є власником магазину промислових товарів загальною площею 47 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість приміщення станом на момент проведення експертизи складає 1724780 грн. Копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 22.11.2011 підтверджується набуття у приватну власність покупця [PERSON] нежилого приміщення загальною площею 6,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість нежилого приміщення загальною площею 6,5 кв.м. становить 244330 грн. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2004 за [PERSON] на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області про оформлення права власності від 19.03.2004 № 233 визнано право власності на приміщення вбудованого магазину промислових товарів загальною площею 34,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість цього майна становить 1112490 грн. Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2006 підтверджується, що [PERSON] набув у власність вбудований магазин непродовольчих товарів загальною площею 34,64 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 20.10.2006 № 1101. Право власності належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертів № 3131/3132 від 31.10.2024 ринкова вартість вбудованого магазину непродовольчих товарів загальною площею 34,64 кв.м. становить 1110570 грн. Вартість кожного з об`єктів спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визначена у висновку експертів, не заперечувалася сторонами. Судом встановлено, що і позивач, і відповідач зареєстровані як фізичні особи підприємці, видом діяльності яких є, у тому числі, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Підприємницька діяльність у період перебування у шлюбі здійснювалася ними спільно, всі нежилі приміщення здавалися в оренду. Із пояснень представників сторін та письмових заяв вбачається, що житловим будинком з господарськими спорудами, загальною площею 145,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наразі користується відповідач [PERSON] , позивач [PERSON] орендує житло. З рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.04.2020, що набрало законної сили, вбачається, що місце проживання малолітньої доньки сторін, [PERSON] , визначене з матір`ю, [PERSON] . Верховний Суд неодноразово вказував у своїх постановах, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18, від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16, від 02 серпня 2023 року у справі № 2-7539/08. Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі. При поділі спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Так судом враховується, що запропонований позивачем [PERSON] порядок поділу майна подружжя передбачає сплату відповідачем незначної суми компенсації, тоді як запропонований порядок поділу майна відповідачем у відзиві передбачає сплату компенсації у сумі, що більш, ніж у сто сімдесят разів перевищує компенсацію, передбачену за варіантом розподілу, запропонованому позивачем, та обмежує можливість позивача, з якою проживає неповнолітня донька сторін, отримувати постійний дохід від здачі нерухомості у оренду. У разі застосування варіанту поділу, наближеного до запропонованого позивачем, кожна із сторін матиме у особистій приватній власності об`єкти нерухомого майна, що використовуються ними для здачі в оренду, та сторони зможуть і надалі отримувати прибуток від цієї діяльності. У судовому засіданні представник відповідача наполягав на поділі майна саме у варіанті, запропонованому у відзиві, разом з цим будь-яких пояснень щодо недоцільності поділу майна за варіантом, запропонованим [PERSON] , стороною відповідача суду надано не було. Також судом враховується, що з огляду на відносини між сторонами, відсутність їх спільної домовленості щодо поділу майна, спільне користування одним і тим же об`єктом нерухомості із визначенням особистого права власності у частках (як запропоновано стороною відповідача щодо земельної ділянки та торгово-адміністративної будівлі, складу загальною площею 132,1 кв.м.) є недоцільним. Суду також не запропоновано та не доведено можливості виділення кожному із співвласників часток у натурі із торгово-адміністративної будівлі, складу загальною площею 132,1 кв.м. Хоча сторони і визнають наявність окремих входів, проте суду не надано варіантів розподілу будівлі, складу, відсутні докази того, що зазначені частини є відокремленими, ізольованими, облаштованими окремими системами інженерного забезпечення, не потребують переобладнання, втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи. Вирішення спору не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судом враховується бажання відповідача щодо залишення у особистій приватній власності [PERSON] житлового будинку (та відсутність з цього приводу заперечень позивача), а також магазину промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини, загальною площею 123,6 кв.м. Також судом враховується бажання позивача та відсутність заперечень відповідача щодо залишення у власності [PERSON] обох транспортних засобів, нежитлового приміщення загальною площею 80,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що у особистій власності [PERSON] просить суд залишити вказані вище два об`єкти нерухомості, які мають найвищу вартість (житловий будинок та магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини), інші приміщення, вартість яких є значно меншою, мають перейти у особисту приватну власність [PERSON] . Інші варіанти розподілу зумовлять стягнення значної суми компенсації з однієї або іншої сторони, зокрема із [PERSON] у разі присудження їй приміщення загальною площею 161,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка заперечувала проти стягнення компенсації з неї на користь [PERSON] , вказуючи, що для неї це створить надмірний тягар. Відповідачем не запропоновано варіанту розподілу спільного сумісного майна подружжя, який би передбачав стягнення компенсації у незначній сумі. На підставі викладеного суд приходить до переконання про необхідність поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на обидва автомобілі, торгово-адміністративну будівлю, склад, загальною площею 132,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 5310436500:08:003:0572 за цією ж адресою; торгівельно-адміністративне приміщення загальною площею 60,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вбудований магазин непродовольчих товарів загальною площею 34,64 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежиле приміщення загальною площею 6,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; приміщення вбудованого магазину промислових товарів загальною площею 34,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,; нежитлове приміщення загальною площею 80,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість переліченого вище майна складає 14391779,03 грн. За [PERSON] слід визнати право особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 145,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 161,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу, прибудованого тамбуру та демонстраційної вітрини, загальною площею 123,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та магазин промислових товарів, загальною площею 47 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість майна, що переходить у особисту приватну власність [PERSON] становить 14398630 грн. За таким варіантом поділу компенсація, що підлягатиме стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] буде мінімальною та становитиме 3425,59 грн. Вказаний варіант поділу спільного сумісного майна подружжя. на думку суду, є найбільш оптимальним та таким, що враховує інтереси обох сторін. Велика Палата Верховного Суду у постанові (пункт 40) від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 виснувала, що окрема вимога припинити право спільної сумісної власності подружжя, як про це просить позивач, є неефективним способом захисту (ця правова позиція підтримана ВП ВС і у справі № 523/14489/15-ц у постанові від 23.01.2024), а тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial