Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

18.02.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КНП «Криворізької міської лікарні №7» КМР про стягнення моральної шкоди, в якій просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25\~000 грн., і судові витрати, в тому числі за договором про правову допомогу з адвокатом. В обґрунтування позову зазначає, що працювала на підприємстві відповідача на посаді «провідним фахівцем з питань цивільного захисту адміністративно - управлінського персоналу» та звільнена з посади відповідно до наказу № 123-к від 04.09.2023 року. При звільненні відповідач незаконно не виплатив належні позивачці при звільненні кошти, чим заподіяв моральні страждання і душевні переживання. Змушена була звертатись до суду. Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.06.2024 року встановлено порушеннявимог КзПП в діях відповідача і стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з невиплаченої заробітної плати за період з 01.02.2023 по 30.06.2023 включно: за роботу в КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР на посаді провідного фахівця «інженера адміністративно\~-\~управлінського персоналу» \~в розмірі\~20410,15\~грн.У зв`язку із цим просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 25\~000грн. Ухвалою суду від 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив, де зазначив, що джерелом формування коштів є кошти державного та місцевого бюджету. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.06.2024 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково в сумі 20410,15 гр., тобто лише в частині спірної суми. Зазначений позивачем розмір моральної шкоди не обґрунтовано доказами існування сильно діючого впливу, яким є стрес, і втрати фізичного і психічного характеру, які б тягнули за собою порушення нормальних життєвих зв`язків, зменшення суспільної активності, потреби у додаткових зусиллях для організації життя. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. \~ \~ \~ \~Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] працювала на підприємстві відповідача на посаді «провідним фахівцем з питань цивільного захисту адміністративно - управлінського персоналу» та звільнена з\~посади \~відповідно до наказу № 123-к від 04.09.2023 року, що не заперечується сторонами і підтверджується копією трудової книжки, а.с.11-12. \~ \~ \~ \~Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.06.2024 року стягнуто з відповідача КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР на користь позивача [PERSON] заборгованість з невиплаченої заробітної плати за період з 01.02.2023 по 30.06.2023 включно: за роботу в КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР в розмірі 20410,15 грн., а.с. 5-8. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями трудового законодавства. Згідно до \~ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України,заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів\~представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно зі\~ст.237-1 КЗпП України\~відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»\~необхідно враховувати, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У даному випадку факт порушення трудового законодавства підтверджується судовим рішенням. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачці дійсно спричинена, оскільки остання своєчасно не отримавши заробітну плату за тривалий період змушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя, втратила нормальні життєві звязки, що призвело до моральних страждань та переживань. Доводи представника відповідача суд до уваги взяти не може, оскільки вони не мають правового значення для вирішення спору. Враховуючи викладене, враховуючи принципи розмності і справедливості, позов слід задовольнити частково з метою відновлення порушених трудових прав позивача і стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 15\~000 грн. У звязку з задоволенням позову, в порядку ст.133,137 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір 1211,20 грн., та документально підтвердженні і обгрунтовані витрати на правничу допомогу в сумі 2500 гривень .

Outcome: partial