Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

24.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Грушівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на випадок своєї смерті зробив заповіт від 07.09.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 188, відповідно до якого заповів йому житловий будинок [ADDRESS] , власником якого він був. Мати [PERSON] померла ще раніше. 06.03.2018 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомолов В.І. заведена спадкова справа 33 /2018 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник спадщину за заповітом прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. 25 лютого 2019 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вказавши що, дана нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку з тим, що спадкоємцем [PERSON] , на підтвердження факту права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] , ним надано оригінал Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] , виданого виконкомом Токівської сільської Ради депутатів 29.12.1988 р., де відсутні підпис посадової особи сільської ради та печатка сільської ради. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд, визнати за\~ним право\~власності на\~об`єкт нерухомого\~майна,\~а саме:житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . За заявою представника позивача справу розглянуто без його участі та участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане 12.02.2018 року, Виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] , являється сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане 02.03.2018 року Апостолівським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] зробив заповіт від 07.09.2012 року, який зареєстрований в реєстрі за № 188, відповідно до якого заповів [PERSON] даний житловий будинок [ADDRESS] , власником якого він був. На день смерті спадкодавця [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 25 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вказавши що, дана нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку з тим, що спадкоємцем [PERSON] , на підтвердження факту права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] , ним надано оригінал Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] , виданого виконкомом Токівської сільської Ради депутатів 29.12.1988 р., де відсутні підпис посадової особи сільської ради та печатка сільської ради. Відповідно до договору купівлі продажу будинку від 07.06.1974 р. батько позивача купив даний житловий будинок, даний договір був оформлений та посвідчений секретарем сільської ради та реєстрований в книзі нотаріальних дій за № 107. Відповідно до рішення № 431 від 29.12.1988 р. про визнання права власності на житлові будинки в населених пунктах Токівської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] власником є [PERSON] . На підставі цього рішення було видано Свідоцтво 8156 на право особистої власності на житловий будинок від 29.12.1988 р., та зареєстровано в Нікопольському БТІ та записано в реєстрову книгу за № 1-43 право власності за [PERSON] . Відповідно довідки № 1265 від 11.12.2024 року видана Апостолівським відділенням КП «Криворізького РБТІ» ДОР» вказано, що право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року, зареєстровано 29.12.1988 року на праві приватної власності в реєстровій книзі № 1, реєстраційний запис № 43 на ім`я російською мовою [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності ( на житловий будинок) № 8156 від 29.12.1988 року, виданого Виконавчим комітетом Токівської сільської ради згідно рішення виконкому Апостолівської районної ради № 431 від 29.12.1988 р. Відповідно технічного паспорта зареєстрованого в реєстрі технічних паспортів, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентрарізації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва даний житловий будинок відповідає всім нормам діючого законодавства. Згідно копії Спадкової справи, яка була витребувана у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Богомолова В.І., встановлено, що\~06.03.2018 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомолов В.І. заведена спадкова справа 33 /2018 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] спадщину за заповітом прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.\~ Згідно з підпунктом 2 пункту 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України\~ спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першої статті 1221 Цивільного кодексу України ( в редакції що діяло до набрання чинності Закону України № 2923-IX від 23.02.2023)визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з\~ підпунктом 2 пункту 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 1297Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку,установленому цивільним\~ законодавством.\~ За\~ наявності\~ умов\~ для\~ одержання\~ в нотаріальній\~ конторі\~ свідоцтва\~ про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.\~ Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (пункт 1 частина друга статті 16 Цивільного кодексу України).\~ Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved