Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокатка Варода Х. Р., звернувся із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 травня 2015 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 554 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей сторони не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, перестало вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів. Шлюб носить формальний характер, вжиття судом заходів до примирення, позивач вважає недоцільним. Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/17390/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] адвокат Варода П. Б., у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 02 лютого 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони 07 травня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 554. Спільних дітей у сторін немає. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved