Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2023 між [PERSON] та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на пільгових умовах був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №218194075), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 210994-20 д.р.н. [NUMBER] . 20.01.2024 в с. Вільшаниця відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Renault Megan д.р.н. [NUMBER] та ВАЗ 210994-20 д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до повідомлення про ДТП (європротоколу), завіреного підписом відповідача , аналізу матеріалів страхової справи вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, вважається доведеною повністю. 23.01.2024 до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернувся власник пошкодженого транспортного засобу з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ210994-20 д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі 26400 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. ПАТ «НАСК «Оранта» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 07.05.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до відповідача із заявою про компенсацію страхового відшкодування. 16.05.2024 відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист-незгоду із заявленим у претензії, на який цього ж дня отримав аргументовану відповідь. 09.09.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до відповідача із досудовим попередженням. Враховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком не здійснив, позивач був вимушений звернутись до суду. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 13 200 грн. як відшкодування витрат заподіяних позивачу та 3028 грн. оплаченого судового збору. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 06.09.2025 року, проте правом на подання відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] 30.11.2023 уклали поліс № 218194075 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ 210994-20 д.р.н. [NUMBER] . Строк дії полісу по 30.11.2024 включно. Страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 грн., розмір франшизи 2500,00 грн. (а.с.5). 23.01.2024 потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про ДТП, яке мало місце 20.01.2024. в с. Вільшаниця Івано-Франківського району Івано-Франгківської області (а.с.9). 23.01.2024 складено протокол огляду транспортного засобу Renault Megan д.р.н. [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копії ремонтної калькуляції №1069/24 АН від 31.01.2024 року, де перелічено детальний опис і вартість відновлюваних робіт необхідних для ремонту транспортного засобу марки «Renault Megan» державний реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП, загальна вартість такого ремонту становить 35\~988,03 грн (а.с.12-15). 15.04.2024 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складено страховий акт № ОЦВ-У-24-09-1069/1, на суму страхового відшкодування 26 400 грн (а.с.17). Як вбачається з платіжної інструкції № 20856 від 15.04.2024, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» [PERSON] виплатило страхове відшкодування у розмірі 26 400 грн (а.с.19). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зверталося до [PERSON] з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 400 грн (а.с.20). 16.05.2024 [PERSON] надіслав ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідь на вимогу про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 400 грн, згідно якої він вказав, що ним не було порушено п.п. а, б, в, г, ґ, д, а тому жодних правових підстав для подачі регресивного позову у страхової компанії немає (а.с. 21). Застосовані норми права. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зіст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин),обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин),визначено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Аналіз норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дозволяє суду зробити висновок, що відшкодування шкоди заподіяної власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо - транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відповідно до статті 13.2. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. За змістом ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п. 8 ч. 2ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Висновки суду за результатами розгляду. Обставини про вчинення з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило завдання шкоди майну потерпілого, встановлені повідомленням про дорожньо транспортну пригоду від 20.01.2024. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». У справі, яка розглядається, позивач (який є страховиком відповідача) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків потерпілому у повному обсязі. Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у позивача права на компенсацію страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування за рахунок особи, відповідальної за шкоду у зв`язку із порушенням умов страхування, тобто цивільно-правова відповідальність відповідача передбачена положеннями статті 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ця відповідальність не пов`язана із правом зворотної вимоги (регресу) до відповідача, підстави якого передбачені положеннями статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а має іншу правову природу, хоча в цілому суд вірно визначив характер спірних правовідносин і обсяг відповідальності. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь з [PERSON] водія, відповідального за шкоду, 50% суми виплаченого потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді страхового відшкодування є обґрунтованою. Відповідно до змісту ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3 028 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved