Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] , просить стягнути солідарно з відповідачів 3% річних у розмірі 46178,64 - грн та інфляцію 112093.48 грн згідно зі статтею 625 ЦКУ за період з 23.02.2019 по 23.02.2022. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № 06/08/1205M від 20.06.2008 [PERSON] 20.06.2008 отримав кредит у розмірі 50000,00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2013. [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки у зв`язку із чим банк звернувся в суд із позовом про стягнення заборгованості за зобов`язаннями: 512627,84 грн. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24.09.2009 ухвалено рішення щодо передачі в заклад на заставне майно для реалізації банком. Рішенням Жовтневого райсуду міста Дніпра від 01.11.2010 суд ухвалив стягнути заборгованості солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] в сумі 493139.25 грн. Рішенням Індустріального райсуду міста Дніпра від 13.04.2012 суд ухвалив стягнути заборгованість солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] в сумі 512627.84 грн. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу від 26.10.2017 стягнуто з [PERSON] на суму 2987708.68 грн. Заборгованість за кредитом не погашена, рішення судів не виконані. Оскільки рішення Індустріального райсуду м. Дніпро в справі за позовом Банку про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] стягнуто в сумі 512627.84 грн, таким чином інфляційні та 3% річних необхідно рахувати саме від суми встановленої судовим рішенням. згідно статті 625 ЦК України що становлять 46178,64 - грн та інфляції 112093.48 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Позивач в судове засідання свого представника не направив. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подавали. На підставі вимог статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Відповідно до договору № 06/08/1205M від 20.06.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2013. Також, відповідно до договору поруки від 20.06.2008 №06/08/1205М поручитель - [PERSON] відповідає перед кредитором - ПАТ «Приватбанк» за виконання кредитором - [PERSON] зобов`язань за договором № 06/08/1205M від 20.06.2008, включаючи сплату кредиту, відсотків,ю нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2010 суд ухвалив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №06/08/1205М від 20.06.2008 у розмірі 493139,25 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2012 року у справі №2/0417/2961/2012 суд ухвалив стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 512627,84 грн. Судом у цій справі встановлено, що відповідно до Договору № 06/08/1205М від 20.06.2008 [PERSON] отримав кредит 50000 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2013. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору заборгованість за ним станом на 27.02.2012 склала 65410,24 дол. США, в тому числі 29598,82 дол. США - заборгованість за кредитом; 22568,52 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10098,33 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 3113,28 дол. США - штраф (процентна складова). Зобов`язання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання [PERSON] договору поруки № 167 від 20.10.2010. Крім того, виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу від 26.10.2017 стягнуто із [PERSON] невиплачений у строк відповідно до умов договору № 06/08/1205М від 20.06.2008 станом на 02.07.2027 грошових коштів у сумі 115509,04 доларів США, з урахуванням 29598,82 дол. США - заборгованість за кредитом; 40910,42 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44999,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до розрахунку позивача за прострочення грошового зобов`язання за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 із суми 512627,84 грн 3 % річних у розмірі 46178,64 - грн та інфляцію 112093.48 грн згідно зі статтею 625 ЦКУ. Розглянувши справу, суд доходить такого висновку. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частини перша, друга статті 533 ЦК України). Традиційним в доктрині приватного права та судовій практиці є розмежування валюти боргу та валюти платежу як елементів грошового зобов`язання. Валюта боргу - це грошові одиниці, в яких обчислена сума зобов`язання (що дозволяє визначити його ціннісне значення). У свою чергу, під валютою платежу розуміються грошові знаки, які є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких повинне здійснюватися його фактичне виконання. За загальним правилом при наявності "валютного застереження", тобто визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року в справі № 755/9348/15-ц (провадження № 61-30272св18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21)). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанову Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17). У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19)). Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2012 року у справі №2/0417/2961/2012 суд ухвалив стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 512627,84 гривень, тобто в національній валюті. Відповідно до обставин, які встановлені у рішенні, ця сума включає в себе 29598,82 дол. США - заборгованість за кредитом, 22568,52 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10098,33 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 3113,28 дол. США - штраф (процентна складова). Разом із тим, виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу від 26.10.2017 заборгованість за цим же договором стягнуто із [PERSON] станом на 02.07.2027 у сумі 115509,04 доларів США, з урахуванням 29598,82 дол. США - заборгованість за кредитом; 40910,42 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44999,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Тобто, зобов`язання за тілом кредиту за договором №06/08/1205М від 20.06.2008 повторно стягнута за виконавчим написом нотаріуса у іноземній валюті - доларах США. Вказаний виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом в силу пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», докази про визнання його таким що не підлягає виконанню суду не надано. Інфляційні нарахування не здійснюються, якщо сума зобов`язання визначена у іноземній валюті або еквіваленті (пост. ВП ВС від 07.07.2020 №296/10217/15). Тому, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення 112093,48 гривень інфляційних втрат не підлягає до задоволення. Разом із тим, зважаючи на відсутність доказів виконання зобов`язання за договором, суд вважає, що позов в частині стягнення 3 % річних у розмірі 46178 гривень 64 копійки із [PERSON] , як боржника за кредитним договором та [PERSON] , як солідарного боржника за договором поруки, підлягає до задоволення. Розрахунки позивача щодо суми 3% річних виходячи із суми боргу 512627,84 грн за період із 23.02.2019 по 23.02.2022 перевірені судом та проведені у відповідності до вимог закону. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн (а.с. 67). Зважаючи на те, що позов задоволено частково, на суму 46178,64 грн із заявлених 158272,12 грн, що становить 29,18 %, в силу частини першої статті 141 ЦПК України із відповідачів слід стягнути 883,57 (29,18 % від 3028) грн, по 441,78 грн судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial