Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 08.03.1986 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований райвідділом ЗАГС Київської області, актовий запис №21. Від спільного шлюбу сторони мають дорослого сина [PERSON] . Подружжя разом проживали до січня 2012 року в смт Макарів Київської області, але в період шлюбу відповідач постійно принижував її, неодноразово прикладав до неї фізичну силу, здійснював домашнє насильство. Як зазначає позивачка, відповідач ніколи їй не допомагав по господарству, практично офіційно не працював, вів аморальний спосіб життя. Життя стало вкрай нестерпним, тому позивачка із сином залишилися проживати в будинку своєї матері, а відповідач почав проживати у своєму будинку, де проживає до цього часу. Протягом останніх 12 років між подружжям відсутні будь-які відносини, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Окрім того, розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе, оскільки з відповідачем останні 12 років відсутній контакт. За викладених обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, шлюб носить формальний характер. Враховуючи наведене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, що зареєстрований 08.03.1986 року райвідділом ЗАГС Київської області, актовий запис 21. Ухвалою суду від 31.01.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.13). Копію ухвали суду від 31.01.2025 року та позовну заяву з додатками, які були надіслані відповідачу на адресу реєстрації (а.с.14, 12), поштове відправлення 17.02.2025 року відповідач отримав особисто, про що свідчить відмітка про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0610231276923 (а.с.16). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 08.03.1986 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , райвідділом ЗАГС Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №21; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.03.1986 року (а.с.8). Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що подружжя разом проживали до січня 2012 року в смт Макарів Київської області, але в період шлюбу відповідач постійно принижував її, неодноразово прикладав до неї фізичну силу, здійснював домашнє насильство. Відповідач ніколи їй не допомагав по господарству, практично офіційно не працював, вів аморальний спосіб життя. Життя стало вкрай нестерпним, тому позивачка із сином залишилися проживати в будинку своєї матері, а відповідач почав проживати у своєму будинку, де проживає до цього часу. Протягом останніх 12 років між подружжям відсутні будь-які відносини, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Окрім того, розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе, оскільки з відповідачем останні 12 років відсутній контакт. За викладених обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, шлюб носить формальний характер. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний. За клопотанням позивачки судові витрати не стягуються з відповідача та покладаються на позивачку. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved