Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Соборним районним судом міста Дніпра (Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська). Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 березня 2025 року звернулася [PERSON] з позовом до Маріупольської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пахниць Наталя Вікторівна, про визнання права власності у порядку спадкування, в якому просила суд: ?Визнати за [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] на 1/1 частину квартири розташованої за адресою : [ADDRESS] загальною площею 45, 85 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . 04 грудня 2022 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Л.С. була заведена спадкова справа № 69092275 (№ 15\\2022- у нотаріуса) до майна померлої [PERSON] . Мешкова [PERSON] залишила на користь [PERSON] заповіт посвідчений 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Л.С. за реєстровим № 53. Термін для отримання свідоцтва про прийняття спадщини було призначено на травень 2022 року. Оригінал заповіту був наданий нотаріусу Жигановій Л.С. для вчинення нотаріальних дій. Однак 24 лютого 2022 року розпочалися повномасштабні військові дії, в тому числі на території міста Маріуполя. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. проте 10 вересня 2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 104\\02-31 у зв`язку з відсутністю у неї оригіналу заповіту, посвідченого 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Л.С. за реєстровим № 53 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції в межах компетенції був розглянутий запит адвоката Каїна Ю.В. про надання інформації щодо місця знаходження спадкової справи № 15/2022, заведеної приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Ларисою Сергіївною та отримання дублікату заповіту, посвідченого вказаним нотаріусом 27 січня 2021 р. за реєстровим № 53. У листі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 49028\\52398 26-24\\15.1 від 08 листопада 2024 р. зазначено, що: Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 віднесена до тимчасово територій України відповідно до Переліку територій, яких ведуться (велися) бойові дії aбo тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № l 668/39004. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) реорганізовано шляхом його приєднання до Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменування у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Наказом Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Жиганової Лариси по Маріупольському районному нотаріального округу Донецької області припинена з 29 червня 2022 р. Відповідно до вищевказаного наказу приватному нотаріусу Жигановій Ларисі необхідно передати всі документи нотаріального діловодства та архіву до Донецького обласного державного нотаріального архіву після закінчення дії воєнного стану та/або припинення обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю на території Донецької області. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування її робочого місця, встановити їх місцезнаходження та стан наразі неможливо. Таким чином, враховуючи вищевикладене, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції зазначає, що видати дублікат заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Ларисою, на сьогоднішній день неможливо. Згідно листа Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 913-вих.24 від 18 жовтня 2024 р. щодо відомостей про осіб, які були зареєстровані разом з померлою [PERSON] [INFO] , станом на день її смерті [INFO] (із зазначених персональних даних і дати реєстрації їх місця проживання), за останньою відомою адресою реєстрації померлої особи: [ADDRESS] . зазначено, що інші особи, за вказаною адресою не зареєстровані. Згідно свідоцтва про право власності від 03.03.1997 р. № 352/п [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири адресою: [ADDRESS] . загальною площею 45,85 кв.м. Син [PERSON] [PERSON] помер та вона успадкувала після його смерті частину квартири за адресою: [ADDRESS] . та стала власником квартири у цілому. Позивачка є єдиною кровною родичкою померлої [PERSON] [INFO] . Мешкова [PERSON] [INFO] є двоюрідною сестрою батька позивачки [PERSON] . Бабця Позивачки [PERSON] та мати померлої [PERSON] - [PERSON] - були рідними сестрами. Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] від 18 лютого 2025 р. [PERSON] народилася [INFO] в місті Маріуполі, батько : [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 05 вересня 2015 р. серія [NUMBER] зазначено, що 05 вересня 2015 укладений шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , номер запису 712. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . У витязі з Державного реєстру цивільного стану № 32430317 від 13 лютого 2025 року зазначено, що 06 жовтня 1984 укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] реєст. номер запису 3396. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у с. Зажиточне Тельманівського району, його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04 лютого 2022 року, 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Жигановою Л.С. було заведено спадкову справу № 69092275 щодо майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Батько Позивачки - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Доказів видачі свідоцтва про право на спадщину у вказаній спадковій справі № 69092275 не має, як і не має доказів наявності інших спадкоємців після смерті вказаної особи, що підтверджується листом Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 913-вих.24 від 18 жовтня 2024 р. щодо відомостей про осіб, які були зареєстровані разом з померлою [PERSON] [INFO] , станом на день її смерті [INFO] (із зазначених персональних даних і дати реєстрації їх місця проживання), за останньою відомою адресою реєстрації померлої особи: [ADDRESS] . зазначено, що інші особи, за вказаною адресою не зареєстровані. Територія Маріупольського району Донецької області, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, з 05 березня 2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004. Отже, доступ до спадкової справи № 69092275, заведеної 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Жигановою Л.С, після смерті [PERSON] наразі відсутній, оскільки документи напрацьовані нотаріусом залишилися у приміщенні розташування її робочого місця: у місті Маріуполі пр. Будівельників 144 прим. 2, та не були вивезені у зв`язку із введенням активних бойових дій на території міста Маріуполя. Позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, однак не має змоги реалізувати своє право на спадщину внаслідок тимчасової окупації міста Маріуполя з боку російської федерації. Відтак у позивачки відсутня можливість одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту саме у судовому порядку (а.с.1-7). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 березня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.42-43). Ухвалою судді від 04 квітня 2025 року позовну заяву у зв`язку з виявленими недоліками було залишено без руху (а.с. 44-46). 09 квітня 2025 року представником позивача усунено виявленні судом недоліки (а.с.47-51). 14 квітня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Маріупольської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пахниць Наталя Вікторівна, про визнання права власності у порядку спадкування (а.с. 52-53). 12 травня 2025 року представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували, судовий збір просили не розподіляти та залишити за позивачем, оскільки вони жодним чином не оспорюють право позивача на спадкове майно (а.с. 57-58). Ухвалою суду від 13 травня 2025 року було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 76-77). 05 червня 2025 року приватним нотаріусом на адресу суду направлено копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 83-110). 05 червня 2025 року приватним нотаріусом подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 111). Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 120-121). Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника через систему «Електронний суд» було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини в становленні судом Як зазначено представником позивача в позовній заяві померла [PERSON] [INFO] є двоюрідною сестрою батька позивачки [PERSON] . Бабця Позивачки [PERSON] , та мати померлої [PERSON] - [PERSON] були рідними сестрами,\~проте \~доказів \~на підтвердження\~того що [PERSON] та [PERSON] , яка мала доньку [PERSON] були рідними сестрами суду надано не було. [PERSON] [INFO] , яка народилася в місті Маріуполь, Донецької області, зареєстрована [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 18 лютого 2025 р. [PERSON] народилася [INFO] в місті Маріуполі, батько : [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12). Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 05 вересня 2015 р. серія [NUMBER] зазначено, що 05 вересня 2015 укладений шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] реєст. номер запису 712. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). У витязі з Державного реєстру цивільного стану № 32430317 від 13.02.2025 року зазначено, що 06 жовтня 1984 укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] реєст. номер запису 3396. (а.с. 14) Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у с. Зажиточне Тельманівського району, його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 16). [INFO] [PERSON] , батько позивачки помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 17). Згідно свідоцтва про право власності від 25 квітня 1997 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджуються реєстрація права власності на 1/2 частини спільної часткової власності кв. [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 21). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 91) [INFO] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] було заведено спадкову справу № 69092275 (а.с. 22-23). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі [INFO] помер [PERSON] , який є сином [PERSON] , яка успадкувала після його смерті частину нерухомого майна кв. [ADDRESS] (а.с. 24-25). 10 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої, [INFO] , яка 27 січня 2021 року залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області, за реєстровим № 53, оскільки 04 грудня 2022 року приватним нотаріусом Жигановою Л.С. була заведена спадкова справа № 15/2022 до майна померлої [PERSON] (а.с. 27-28, 88-90). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Жигановою Л.С., було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] померлої [INFO] , місце зберігання спадкової справи приватний нотаріус Жиганова Л.С. Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 144,прим. 2 (а.с.92). 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом районного нотаріального округу Ларисою Жигановою було зроблено запит до Комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», щодо надання інформації у спадкову справу № 15/2022 , а саме чи зареєстровано за померлою [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням міськ. майна 03 березня 1997 року згідно наказу № 352/п та зареєстрованого у Маріупольському БТІ 25 квітня 1997 року (а.с. 32). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10 червня 2024 року мається чинний заповіт складений [PERSON] , номер в реєстрі 7-355, посвідчений 12 вересня 2017 року, місце посвідчення Донецька область, Маріупольський район, Перша Маріупольська державна нотаріальна контора та від 27\~січня 2021\~року \~номер в\~реєстрі 53,\~місце посвідчення\~Донецька область,\~ Маріупольський\~район,\~ Приватний\~нотаріус Жиганова\~Л.С. (а.с. 95). 10 вересня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. було зроблено запит до компетентного органу або Маріупольської міської ради про склад зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] та чи була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 106). 10 вересня 2024 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину\~ за законом після померлої [INFO] [PERSON] , на квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] з підстав\~ не\~надання оригіналу\~заповіту та\~не підтвердження\~родинних зв`язків\~з померлою (а.с. 108-109). 16 жовтня 2024 року на запит приватного нотаріуса Департамент адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області повідомив, що станом на 19 листопада 2021 рік в Реєстрі Маріупольської міської територіальної громади міститься наступна інформація про зареєстрованих осіб за адресою : [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , інші особи, станом на дату смерті [PERSON] , не зареєстровані за вищезазначеною адресою (а.с. 107). 07 листопада 2024 року Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції в межах компетенції був розглянутий запит адвоката Каїна Ю.В. про надання інформації щодо місця знаходження спадкової справи № 15/2022, заведеної приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Ларисою Сергіївною та отримання дублікату заповіту, посвідченого вказаним нотаріусом 27.01.2021 р. за реєстровим № 53. У листі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 49028\\52398 26-24\\15.1 від 08.11.2024 р. зазначено, що: Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 віднесена до тимчасово територій України відповідно до Переліку територій, яких ведуться (велися) бойові дії a6o тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № l 668/39004. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) реорганізовано шляхом його приєднання до Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменування у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Наказом Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Жиганової Лариси по Маріупольському районному нотаріального округу Донецької області припинена з 29.06.2022 р. Відповідно до вищевказаного наказу приватному нотаріусу Жигановій Ларисі необхідно передати всі документи нотаріального діловодства та архіву до Донецького обласного державного нотаріального архіву після закінчення дії воєнного стану та/або припинення обставин , які створюють загрозу життю та здоров`ю на території Донецької області. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування її робочого місця, встановити їх місцезнаходження та стан наразі неможливо. Таким чином, враховуючи вищевикладене, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції зазначає, що видати дублікат заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Жигановою Ларисою, на сьогоднішній день неможливо (а.с. 33). Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Жигановою Л.С., було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] померлої [INFO] , місце зберігання спадкової справи приватний нотаріус Жиганова Л.С. Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 144,прим. 2 Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10 червня 2024 року мається чинний заповіт складений [PERSON] , номер в реєстрі 7-355, посвідчений 12 вересня 2017 року, місце посвідчення Донецька область, Маріупольський район, Перша Маріупольська державна нотаріальна контора та від 27 січня 2021 року номер в реєстрі 53, місце посвідчення Донецька область, Маріупольський район, Приватний нотаріус [PERSON] проте відомостей хто є спадкоємцем за заповітом суду надано не було. 10 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої, [INFO] , яка 27 січня 2021 року залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області, за реєстровим № 53, оскільки 04 грудня 2022 року приватним нотаріусом Жигановою Л.С. була заведена спадкова справа № 15/2022 до майна померлої [PERSON] проте 10 вересня 2024 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину\~ за законом після померлої [INFO] [PERSON] , на квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] з підстав\~ не\~надання оригіналу\~заповіту та\~не підтвердження\~родинних зв`язків\~з померлою. Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до\~ст.1258.\~ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5ст.1273\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат"). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10\~ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Відповідно до ч.1\~ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій\~статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який було залишено начебто на неї, проте жодних доказів того що саме вона є спадкоємцем за заповітом від 27 січня 2021 року, реєстровий номер 53 суду надано не було, так як і не надано доказів родинних відносин з померлою [PERSON] . За встановлених обставин, зважаючи на те що позивачем не надано копії заповіту з якого можливо було б встановити, що саме вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] суд не знаходить підстав для задоволенні позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] на 1/1 частину квартири розташованої за адресою : [ADDRESS] загальною площею 45, 85 кв.м. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved