Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Сіті Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив те, що 09.02.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014-RO-82-128129437, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я відповідача та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов Кредитного договору з дати надання Кредитного договору № 014-RO-82-128129437 банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 101 030,51 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Мета кредиту є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 100 000,00 грн., оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1 030,51 грн., строком кредитування 72 місяців з фіксованою процентною ставкою 29,90% річних. 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 014-RO-82-128129437 від 09.02.2022, сума заборгованості за яким становить 51 093,82 грн., з яких: 44 945,21 грн. сума заборгованості за кредитом; 6 148,61 грн. сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-128129437\~від 09.02.2022 року у розмірі 51 093,82 грн., яка складається з наступного: 44 945,21 грн. сума заборгованості за кредитом; 6 148,61 грн. сума заборгованості за процентами; а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн. покласти на Відповідача. Ухвалою суду від 16.04.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 09.02.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014-RO-82-128129437, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я відповідача та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов Кредитного договору з дати надання Кредитного договору № 014-RO-82-128129437 банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 101 030,51 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Мета кредиту є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 100 000,00 грн., оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1 030,51 грн., строком кредитування 72 місяців з фіксованою процентною ставкою 29,90% річних. 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 014-RO-82-128129437 від 09.02.2022, сума заборгованості за яким становить 51 093,82 грн., з яких: 44 945,21 грн. сума заборгованості за кредитом; 6 148,61 грн. сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це відповідач не виконав свого обов`язку. Станом на дату подання позивної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованності відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 014-RO-82-128129437\~від 09.02.2022 року становить 51 093,82 грн., з яких: 44 945,21 грн. сума заборгованості за кредитом; 6 148,61 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений. Документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні,новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позивач набув право належного кредитора до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 014-RO-82-128129437 від 09.02.2022. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У зв`язку з вищевказаним, у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором № 014-RO-82-128129437\~від 09.02.2022 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 51 093,82 грн. Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ані попередньому кредитору, ані позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення позики згідно з умовами договору, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать,зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Як вбачається із матеріалів справи, для надання правничої допомоги між ТОВ «Фінансова\~Компанія «Сіті\~Фінанс» та адвокатом Титаренком Владиславом Володимировичем укладено Договір про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року. Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 07.11.2024 року до Замовлення № 868 до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року вартість наданих правничих послуг складає 1 400,00 грн. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн., як такий, що є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та значенням справи для відповідача. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в 2422,40 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника суми заборгованості за Кредитним Договором № 014-RO-82-128129437\~від 09.02.2022 року у загальному розмірі 51 093,82 грн. та витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 1 400,00 грн. та сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved