Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] \~звернувся у\~суд з\~позовом до\~Дубенського ВДВС\~про зняття\~арешту з\~нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконанні Дубенського ВДВС перебували виконавчі провадження №61369718 та №61965758 на підставі ухвали Дубенського міськрайонного суду від 19.02.2020, якою накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , а саме житловий будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 5610300000:03:001:3458, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Стягувачем у виконавчих провадженнях був [PERSON] . На даний час заборгованість по виконавчих документах у позивача відсутня, виконавче провадження закрито. При зверненні до Дубенського ДВС із заявою про зняття арешту з майна, позивачу надано відповідь, що ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, станом на 09.06.2025 ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову на виконання до відділу не надходила. Зазначена заборона перешкоджає позивачу реалізувати своє право власника щодо користування та розпорядження майном, тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. ІІ.\~Заяви,\~клопотання\~та\~інші процесуальні\~дії\~у\~справі Ухвалою суду від 01.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити. Від представника Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань до суду не надходило, не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ.\~Фактичні\~обставини\~справи. Зі змісту позовної заяви слідує, що Дубенським міськрайонним судом 19.02.2020 було винесено ухвалу про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , а саме: кадастровий номер 5610300000:03:001:3458, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . На виконання вказаної ухвали старшим державним виконавцем Дубенського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження ВП №61369718 (а.с.6). Дубенським міськрайонним ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження ВП №61965758 про стягнення з [PERSON] 40568,00 грн. боргу. Постановою заступника начальника Дубенського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 25.06.2021 виконавче провадження ВП №61965458 про стягнення з [PERSON] 40\~568,00 грн. закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», так як заборгованість за виконавчим документом сплачено у повному обсязі (а.с.7). З інформації, наданої Дубенським ВДВС у Дубенському районі рівненської області від 09.06.2025 встановлено, що згідно відомостей АСВП по ВП №61369718 наявна інформація про накладення арешту на майно [PERSON] згідно ухвали Дубенськогго міськрайонного суду по справі №559/2127/19, виданої 19.02.2020. Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Станом на 09.06.2025 ухвала суду про скасування заходів забезпечення позву на виконання до відділу не надходила (а.с.8). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд приходить до висновку, що наявність обтяження на майно, порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Арешт на нерухоме майно позивача було накладено для забезпечення виконання [PERSON] рішення суду про стягнення боргу за договором позики. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження про стягнення з позивача суми боргу закінчене у зв`язку із сплатою заборгованості у повному обсязі. З огляду на встановлені обставини, існування обтяження на майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Беручи до уваги, що скасування заборони на майно не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд приходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. За таких обставин,

Outcome: approved