Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

У липні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що в лютому 2016 року познайомився з відповідачкою - [PERSON] , мали спільних знайомих, часто зустрічалися і проводили час в одній компанії. Позивач зазначає що, під час нетривалих відносин сторін, трапився інтимний зв`язок, який мав місце в липні 2016 року. Після переїзду позивача в листопаді 2016 року в інший населений пункт спілкування з відповідачем фактично припинилося і кожний із них жив своїм життям. На весні 2018 року, позивачу стало відомо від знайомого про те, що в квітні 2017 року відповідач народила сина, який, зі слів був народжений від позивача. Позивач зазначає, що дізнавшись про вказане він одразу написав відповідачу і вона підтвердила дану обставину, та повідомила, що [INFO] вона народила сина, якого назвала [PERSON] та при реєстрації його народження обрала для нього своє дівоче прізвище - [PERSON] , запис при реєстрації народження робився на підставі ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що розуміючи та в повній мірі усвідомлюючи обов`язок, що виник у нього перед сином, він одразу почав допомагати матеріально. В подальшому їхні зустрічі з сином стали частішими, позивач познайомив [PERSON] із його сім`єю, зокрема: з бабусею - [PERSON] та дідусем - [PERSON] . Починаючи з липня 2020 року позивач почав привозити [PERSON] до них у гості в місто Сміла де він залишався у них на тривалий час. Позивач з батьками піклувалися про сина, дарували подарунки, за проханням відповідачки оплачували харчування в дитячому садочку який відвідував [PERSON] , і в цілому намагалися забезпечити його дитячі потреби. Після початку 24 лютого 2022 року збройної агресії російської федерації проти України, позивач в той же день приїхав до відповідачки з сином та відвіз їх до своїх батьків у місто Сміла, де вони деякий час знаходились, а згодом надавав допомогу у переїзді відповідача з сином за кордон. Позивач вказує, що приблизно через рік-півтора після початку війни, коли в центральних та західних регіонах країни більш-менш стабілізувалося життя громадян і перебування на цих територіях стало безпечніше, він підняв перед відповідачем питання щодо юридичного закріплення його батьком спільного сина, пропонуючи їй різні варіанти того, як це можна зробити навіть не приїжджаючи в Україну, проте кожного разу, під різними надуманими приводами, вона намагалася уникнути розмов на дану тему. Після того як відповідач в цьому питанні став більш наполегливим, відповідач зазначила, що не хоче наразі нічого змінювати, обґрунтовуючи це тим, що вона, перебуваючи в Іспанії, отримує виплати як одинока матір, і що зміни у актовому записі народження дитини про батька дитини можуть вплинути на ці виплати. Позивач наголошує, що відповідач хоча і визнає його батьківство щодо спільного сина, проте своїми діями порушує законне право на його оформлення, і оскільки в мирний спосіб вони не можуть вирішити цей спір, тому і виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. Представник позивача надав суду заяву, у якій наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, вказуючи на позицію своєї довірительки. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов наступного до висновку. Згідно свідоцтва про народження, виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 1085 від 12.04.2017 року) [INFO] народився [PERSON] , в графі «батько» записаний [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що відомості про батька (актовий запис № 1085 від 12.04.2017 року) при народженні [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції Українитаст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 2 і 3ст. 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі ст. 7 Конвенції ООН про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5. Главою 12 СК України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька. Ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 18 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Пунктами 6, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Підпунктом 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил) Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Аналізуючи надані докази, та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved