Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

В провадженні Березівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 04.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 01.10.2025 року. ТОВ «ФК «ЕЙС»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №166673127 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, також [PERSON] заповнив анкету-заяву, тим самим підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що повідомлений про всі істотні умови договору. Згідно умов договору, 01.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 9 000 грн. на банківську карту відповідача. Отже, кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 32 013, яка складається: 9000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 23 013 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, згідно умов якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу згідно умов якого право вимоги до відповідача перейшло ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 року. У судове засідання 01.10.2025 року представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника ТОВ «ФК ЕЙС», вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував (а.с. 7 звор бік). \~ \~ \~ \~Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надав та в судове засідання 01.10.2025 р не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання на його адресу судової повістки про виклик до суду, проте конверт повернувся з відповідною відміткою (а.с.99), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». \~ За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за їх відсутності та неявки відповідача до суду, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, викладену в позовній заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 01.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №166673127 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 9 000 грн. на його банківську карту (а.с.21 звор. бік - 23). Пунктом першим\~частини першої\~статті 512\~Цивільного кодексу\~України (\~далі \~ЦК України) передбачено, що\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України,\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, згідно умов якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу згідно умов якого право вимоги до відповідача перейшло ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено\~договір факторингу(а.с.45-48, 60-62, 68-71). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с.73)). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша статті 530 ЦК України,\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частни першої статті 638 ЦК України,\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст.629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини першої\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~зі змінами та доповненнями, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «ФК «ЕЙС» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед відповідачем в сумі 32 013, яка складається: 9000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 23 013 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором №166673127 від 01.05.2021 р та розрахунком заборгованості за договором (а.с.78). \~\~ \~ \~ \~ \~З огляду на вищевказане суд вважає, що позов Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«ЕЙС» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договоромнеобхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість у розмірі 32 013 грн. 00 коп. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Крім того, з відповідача відповідно до\~статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі\~2422 грн. 40 коп., сплачений Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«ЕЙС»при зверненні з позовом до суду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано докази понесених витрат на надання юридичної допомоги. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 7000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.

Outcome: partial