Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2024 року про передачу справи на розгляд іншому суду надійшла справа №369/3838/24-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 05.01.2010 року [PERSON] (далі - позивач) уклала шлюб із [PERSON] (далі - відповідач), який було зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім`ї. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу відносини між подружжям поступово погіршилися у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні цінності. Спроби налагодити сімейні відносини не дали позитивних наслідків. Шлюб носить формальний характер. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2025 року позовну заяву [PERSON] , залишено без руху. 31.01.2025 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 18.06.2025 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2025 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М., та фактично передано судді 06.08.2025 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2025 року позовну заяву [PERSON] - залишено без руху. 28.08.2025 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2025 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання, не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини нявки суд не повідомив, у матеріалах справи міститься заява у якій останній вимоги позову визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що 05.01.2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України, актовий запис № 4. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, сумісне життя не склалося. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, та те що позов визнано відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За приписами ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved