Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №002/20375491-СК_SB від 16 травня 2023 року у розмірі 47284 грн. 02 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 24998 грн. 42 коп., заборгованості по процентам (в т.ч. простроченим) 22285 грн. 60 коп. та понесені позивачем судові витрати. Позов мотивує тим, що 16 травня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №002/20375491-СК_SB про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно умовами заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200000 грн.), а саме надані кредитні кошти в сумі 25000 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59 %. Строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти на умовах та в спосіб, визначений цим договором. Проте, відповідач перестав належним чином виконувати умови кредитного договору, не сплачував заборгованість за кредитом та процентами, у зв`язку із чим в останнього станом на 01 липня 2025 року, заборгованість за кредитним договором №002/20375491-СК_SB від 16 травня 2023 року, становить 47284 грн. 02 коп., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена)\~24998 грн. 42 коп.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена)\~22285 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню. На підставі наведеного, просить суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, наслідки винесення якого йому відомі, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 28 серпня 2025 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 18 вересня 2025 року. 18 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 12,13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 16 травня 2023 року відповідач [PERSON] підписав заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/20375491-СК_SB, відповідно до якої, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, отримав 25000 грн. Підписавши зазначену заяву - договір №002/20375491-СК_SB від 16 травня 2023 року позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в заяві - договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Згідно умовами заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідачу було відкрито поточний № [NUMBER] у національній валюті та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200000 грн.), та надано кредитні кошти в сумі 25000 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59%, строк користування кредитним лімітом становить 12 місяців. Позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти на умовах та в спосіб, визначений цим договором. АТ «Таскомбанк» надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених договором, які останній використовував, що вбачається з виписки по особовому рахунку. Відповідно до ст.ст.525,526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.599\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.610,611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.612 ЦПК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стаття 1049 ЦК України\~зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, провадження №61-19992св заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 8 липня 2020 року по справі №464/4985/15-ц, провадження №61-43538св18, твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року по справі №753/16745/15-ц, провадження №61-40036св18, Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту передбачених договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01 липня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 47284 грн. 02 коп.,в т.ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 24998 грн. 42 коп.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 22285 грн. 60 коп. Доказів, які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано. Враховуючи наведене, відповідач на підставі ч.1 ст.612\~ЦК України вважається боржником за кредитним договором №002/20375491-СК_SB від 16 травня 2023 року, який використав, та не повертає надані йому АТ «Таскомбанк» кредитні кошти та проценти за користування кредитом у встановлені договором строки, тому з [PERSON] належить стягнути на користь АТ «Таскомбанк», заборгованість в сумі 47284 грн. 02 коп. Відтак, оцінюючі надані позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141\~ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved