Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 21.08.2017 року акціонерним товариством (далі\~- АТ) «Банк Форвард» (первісним\~кредитором)\~та відповідачем як позичальником укладено\~кредитний\~договір № 200058850, згідно якого відповідач отримав можливість користуватися кредитним коштами на своєму банківському рахунку, зі сплатою процентів за користування\~кредитом,\~інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені\~кредитним\~договором. 25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги № GL1N426202/1, у відповідності до умов якого АТ «Банк Форвард» передало належні йому права вимоги, вказаними у Реєстрі боржників, позивачу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за\~кредитним\~договором від 21.08.2017 року № 200058850 в розмірі 12\~082 грн. 85 коп., з яких: -6\~454 грн. 56 коп. -заборгованість за тілом кредиту; -2\~336 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками; -2\~336 грн. 41 коп. заборгованість за комісією. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним\~кредитним\~договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, сторона позивача просить стягнути з нього заборгованість за вказаним договором, понесені судові витрати, які складаються з витрат сплаті судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та на професійну правничу допомогу в розмірі 7\~000 грн. Cторона позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, вказавши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 3). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутність та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.08.2017 року між АТ «Банк Форвард» (первісним\~кредитором)\~та відповідачем як позичальником укладено\~кредитний\~договір № 200058850 (а. с. 15-18). Згідно п. п. 1.1\~- 1.7. вказаного договору\~кредитодавець\~зобов`язався надати відповідачу можливість надати відповідачу користуватися кредитним коштами на його банківському рахунку, валюта гривня, ставка по ліміту 24% річних, % за обслуговування кредитної картки 2% в місяць, строком на 13 місяців. Віповідно до розписки про отримання картки, відповідач отримав банківську картку 21.08.2017 року (а. с. 18). Судом також встановлено, що 25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги № GL1N426202/1 (а. с. 111-113). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.\~ Згідно з\~витягом з\~Реєстру боржників\~до вказаного\~договору факторингу,\~розрахунком заборгованості\~до кредитного\~договору від\~21.08.2017\~року 200058850, виписок по особовим рахункам, \~АТ «Банк Форвард» передало\~позивачу право\~вимоги до\~відповідача за\~вказаним\~кредитним договором\~від 21.08.2017 року № 200058850 в розмірі 12\~082 грн. 85 коп., з яких: 6\~454 грн. 56 коп. -заборгованість за тілом кредиту; 2\~336 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками; 2\~336 грн. 41 коп. заборгованість за комісією (а. с. 19-109, 114). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за\~кредитним\~договором від 21.08.2017 року № 200058850 розмірі 12\~082 грн. 85 коп. Згідно зі\~ст. ст. 525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 вказаного Кодексу\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями\~ст.610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору. Відповідно дост. 1046\~ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями\~ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями\~статті 1048 ЦК України, яка на підставі\~частини 2 статті 1054 цього Кодексу\~застосовується до відносин за\~кредитним\~договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~частини 1 статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, судом, згідно\~ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті\~кредиту\~відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому\~кредитними\~коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Крім того, на час ухвалення даного рішення вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що стороною позивача позивача за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2\~422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією № 11770 від 13.06.2025 року (а. с. 5). Окрім того, стороною позивача понесені судові витрати за професійну\~правничу допомогу,\~вартість яких становить 7\~000 грн. Так, відповідно до акту № 456 від 09.06.2025 року, детального опису наданих послуг та договору про надання правничої допомоги № 0206 від 02.06.2025 року, адвокатське об`єднання «Апологет» надало стороні позивача юридичні послуги, а останній прийняв надані послуги, а саме: -усна консультація; -ознайомлення з матеріалами кредитної справи; -погодження правової позиції; -складання позовноъ заяви; -подання позовної заяви. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 7\~000 грн. (а. с. 119-121). Згідно з положенням ч. 2, 3\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, вивчивши зазначену вище документацію, з урахуванням задоволення вимог позивача, принципів розумності та співмірності, незначної складності справи, розміру стягуваної з відповідача заборгованості, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~000 гривень. Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст. ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та,

Outcome: approved