Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернувся начальник Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача надміру виплачені кошти допомоги на проживання\~внутрішньо переміщеним\~особам у розмірі 4000,00 грн.\~грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] звернувся до управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області із заявою від 31.08.2023 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, та у відповідності з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, на підставі вказаної заяви та доданих до неї документів, відповідачу було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.08.2023 щомісячно у розмірі 2000,00 грн. В результаті проведеної верифікації від 19.11.2024, було виявлено, що відповідач, будучи проінформованим про умови не призначення вищезазначеної допомоги не повідомив управління про зміну місця проживання (виїхав з України 24.08.2024), що призвело до надмірної виплати коштів допомоги. Отже, відповідач неправомірно отримав вищезазначену допомогу за період з 01.10.2024 по 30.11.2024 в розмірі 4000,00 грн. Позивач звертався до відповідача з листом №2139/2 від 29.11.2024 в якому повідомив про підстави та терміни повернення надміру виплачених коштів, але до цього часу сума боргу, що підлягає поверненню відповідачем добровільно повернута, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не сповістив. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області із заявою від 31.08.2023 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. У заяві про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, відповідач ознайомлений з умовами надання допомоги та проінформований, що відомості, які вплинули на надання допомоги, будуть перевірені згідно із законодавством. У відповідності з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 № 709) (зі змінами станом на період зазначених правовідносин) (далі - Порядок № 332), на підставі заяви та доданих до неї документів, відповідачу було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.08.2023 щомісячно у розмірі 2000,00 грн. В результаті проведеної верифікації від 19.11.2024, наданої Мінфіном України відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», було виявлено, що відповідач, будучи проінформованим про умови не призначення вищезазначеної допомоги, не повідомив управління про зміну місця проживання (виїхав з України 24.08.2024), що призвело до надмірної виплати коштів допомоги. На запит управління Державна прикордонна служба України підтвердила дані верифікації, а саме, що [PERSON] , [INFO] , 24.08.2024 виїхав з України через пункт пропуску Шегині, та не повернувся в Україну понад 30 днів. П. 6 Порядку №332 передбачено, що в разі, якщо отримувач допомоги повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення за місцем перебування на обліку. Згідно з п.8 Порядку №332, нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів. Таким чином, з 01.10.2024 відповідач не мав права на отримання допомоги, та неправомірно отримав вищезазначену допомогу за період з 01.10.2024 по 30.11.2024 в розмірі 4000,00 грн. Виплату допомоги відповідачу припинено за результатами проведеної верифікації з 01.12.2024. У листі управління № 2139/2 від 29.11.2024, надісланому на адресу відповідача, яка була вказана в заяві, повідомлено про підстави та терміни повернення надміру виплачених коштів, але до цього часу сума боргу відповідачем добровільно повернута. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку. Відповідно до п. 29 Порядку, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період, суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Враховуючи, що надміру виплачені кошти відповідач отримав внаслідок надання позивачу недостовірної інформації для отримання державної соціальної допомоги, що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №2 від 21.04.2025, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved