Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору. Позовна заява мотивована тим, що 20.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір (оферти) № 20.07.2024-100001204. Відповідно до умов договору, позивачу було надано кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. строком на 98 днів з датою повернення 25.10.2024 року. Факт надання кредитних коштів підтверджується квитанцією про видачу коштів. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач порушив умови договору, не повернувши кредит у встановлений строк та не сплативши нараховані проценти й комісії. Станом на 10.04.2025 року загальна сума заборгованості, за розрахунком позивача, становить 13800 грн. 00 коп.. До складу цієї суми входять: заборгованість по тілу кредиту: 4000 грн. проценти за користування кредитом: 6300 грн. комісія за надання кредиту: 250 грн. комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 750 грн. неустойка (пеня): 2500 грн. Позивач також посилається на те, що відповідач 07.11.2024 року здійснила часткову оплату в розмірі 1000 грн. 00 коп., що, на його думку, є підтвердженням визнання боргу. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу та судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 20 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (Позивач, Кредитодавець) та [PERSON] (Відповідач, Позичальник) був укладений Кредитний договір (оферти) № 20.07.2024-100001204. Договір був укладений в електронній формі. Акцепт (прийняття умов) договору відповідачем відбувся шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим на її номер телефону, та проходження ідентифікації через систему BankID Національного банку України. Згідно з умовами договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. Факт перерахування та отримання цих коштів відповідачем підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.07.2024 року. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. За умовами договору, відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити всі нараховані відсотки й комісії до 25 жовтня 2024 року. Відповідач не виконала ці зобов`язання належним чином та у встановлений строк. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, станом на 10 квітня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 13800 грн. 00 коп. Заборгованість складається з: залишку тіла кредиту у розмірі 4000 грн.; процентів за користування кредитом у розмірі 6300 грн.; комісії за надання кредиту у розмірі 250 грн.; додаткової комісії за обслуговування у розмірі 750 грн.; неустойки (пені) за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 2500 грн. Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, комісій та неустойки, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленому розмірі. Оскільки відповідач не надав суду доказів повного або часткового виконання своїх зобов`язань за Договором, а позивач надав достатні та належні докази на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останньою умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, та підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved