Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

У серпні\~2025\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою,\~якою просив\~стягнути з\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №729950 від 18.10.2021 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», у розмірі 72\~877 грн. 83 коп., з яких: 36\~962 грн. 77 коп. заборгованість за тілом кредиту; 35\~915 грн. 06 коп. заборгованість за відсотками. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. В обґрунтування\~заявлених \~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 18.10.2021\~року між\~ТОВ «Слон\~Кредит» та\~ [PERSON] укладено\~Договір про\~надання споживчого\~кредиту №\~729950.\~Підписанням Договору\~ [PERSON] \~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~умовами Публічної\~пропозиції на\~укладення Договору\~про надання\~споживчого кредиту\~ТОВ "Слон\~Кредит"\~в повному\~обсязі,\~з урахуванням\~Паспорту споживчого\~кредиту (згідно\~вимог діючого\~законодавства),\~Таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~Тарифів та\~складають Договір\~про надання\~споживчого кредиту,\~укладання якого\~підтверджено.\~Відповідач погодив\~та зобов`язався\~виконувати його\~умови. Згідно Договору\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 729950\~від 18.10.2021\~року Відповідачу\~надається кредит\~у гривні,\~а Відповідач\~зобов`язується одержати\~та повернути\~кошти кредиту,\~сплатити проценти\~за користування\~ним та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені Договором.\~Мета отримання\~кредиту:\~споживчі (особисті)\~потреби. Договір набирає\~чинності з\~моменту його\~підписання Сторонами\~і діє\~до дати,\~вказаної у\~Кредитному договорі,\~а в\~частині виконання\~зобов`язань та\~нарахування штрафів\~-\~до повного\~виконання Споживачем\~зобов`язань за\~Кредитним договором. Таким чином,\~Відповідач уклав\~Кредитний договір\~№ 729950\~від 18.10.2021\~року із\~ТОВ «Слон\~Кредит» та\~на підставі\~платіжного документу\~Відповідачу перераховані\~кредитні кошти\~на картковий\~рахунок в\~сумі 39\~500\~грн. Проте, Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 28.08.2023 року згідно умов Договору факторингу №№2808-23, ТОВ «Слон Кредит» (ЄДРПОУ: 42350798) відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 729950 від 18.10.2021р. на користь ТОВ «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ: 42649746), а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 72 877,83 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 36 962,77 грн.; заборгованість за відсотками становить 35 915,06 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 12 серпня 2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.08.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши на адресу суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав, в установлений судом строк відзив не подав. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Отже, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №729950 (а.с.14-16), який підписано позичальником електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора С747. Відповідно до п.1.2. Договору, ТОВ «Слон Кредит» надало [PERSON] кредит, а [PERSON] зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно із п.1.3.та 1.6.Договору, сума кредиту становить 39 500 гривень. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. З п.1.4. Договору вбачається, що строк кредиту становить 608 днів, з кінцевим терміном повернення 18.06.2023 року (включно). Згідно із п.1.7. та 1.8. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 174,87% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 93\~461,66 грн. Окрім того, до укладання кредитного договору між сторонами погоджені суттєві умови кредитування у паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником 18.10.2021 року електронним підписом відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора С747 (а.с.17). У якості додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №729950 від 18.10.2021 року сторонами узгоджена таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.18). ТОВ «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №729950 від 18.10.2021 року на підставі якого перерахувало на рахунок позичальника [PERSON] грошові кошти у розмірі 39\~500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10422 від 18 жовтня 2021 року (а.с.26). Одночасно із цим, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася прострочена заборгованість за договором у загальному розмірі 72 877,83 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 36962,77 грн.; заборгованість за відсотками - 35915,06 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 0 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн. (а.с.9). Під час судового розгляду справи відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення ним 18.10.2021 року договору №729950 про надання споживчого кредиту та отримання за ним грошових коштів у зазначеному вище розмірі. Доказів здійснення погашення заборгованості за наданою позикою (повністю або частково) відповідачем [PERSON] під час судового розгляду також надано не було. Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №2808-23, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.19-24). 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» погоджено та складено Акт приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року за яким ТОВ «Слон Кредит» передав, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв Реєстр прав вимог за договором, складений за формою згідно з додатком №1 до даного договору (а.с.39). Згідно витягу із додатку №1 до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року, ТОВ «Слон Кредит» передав, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв Права Вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 18.10.2021 року на загальну суму 72\~877,83 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 36\~962,77 грн.; заборгованість за відсотками 35\~915,06 грн. (а.с.112). Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.\~Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19).\~Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Як встановлено судом, договір №729950 про надання споживчого кредиту від 18.10.2021 року був підписаний відповідачем по справі [PERSON] після його ідентифікації та верифікації за допомогою системи BankID НБУ за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора: С747, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання ним одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19. Належних доказів\~на спростування\~тверджень позивача\~щодо здійснення\~саме відповідачем\~ [PERSON] \~електронного підпису\~договору позики\~за допомогою\~одноразового ідентифікатора\~С747 суду надано не було. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.\~Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що згідно умов укладеного відповідачем [PERSON] кредитного договору №729950 від 18.10.2025 року, останній отримав від ТОВ «Слон Кредит» в якості позики грошові кошти в сумі 39 500 грн., однак своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення позики та сплати відсотків за користування нею не виконував належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 72\~887,83 грн. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за договором позики, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку заборгованості та її розміру. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010\~зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору №729950 від 18.10.2021 року, укладеного між первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] , а також договорів факторингу за якими вимоги за кредитним договором перейшли до позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними. Отже, набуття позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги заборгованості за кредитним договором №729950 від 18.10.2021 року у передбаченому законом порядку та у визначеному згідно умов цього договору розмірі під час судового розгляду відповідачем спростована не була. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов`язань за договором №729950 від 18.10.2021 року щодо повернення суми позики та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування грошовими коштами) та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за вказаним вище договором в загальному розмірі 72\~877,83 грн. Дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved