Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. \~ \~ \~ \~26 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 28.10.2010 перебувала у шлюбі із відповідачем у справі. У вказаному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2015 присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2019 збільшено розмір аліментів із розміру 500 грн щомісячно на кожну дитину до розміру 1\~200 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з відповіддю на адвокатський запит від 23.12.2024 № 8427 відповідач призваний на військову службу у військову частину [NUMBER] . Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Діти проживають з матір`ю, відвідують навчальний заклад, гуртки, спортивні секції, що вимагає значних фінансових витрат. Крім того, рівень інфляції, зростання цін на харчові продукти, товари першої необхідності та освітні послуги значно вплинув на загальний рівень витрат на дітей. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] з 1\~200 грн на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечила (а.с. 36). [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохова І.С. від 08.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Згідно з розпорядженням керівника апарату Снятинського районного суду № 193 від 27.05.2025 вирішено призначити проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, обгрунтуванням якого є відрахування зі штату Снятинського районного суду Івано-Франківської області судді Посохова І.С., у зв`язку із достроковим закінченням відрядження судді на підставі рішення ВРП від 15.05.2025 № 1027/0/15-25 та наказу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2025 № 02-03/29. \~ \~ \~ \~ Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025 головуючим суддею у цивільній справі № 351/479/25 визначено суддю Мартинюка В.І. Ухвалою суду від 04 червня 2025 року суддею Мартинюком В.І. прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено до судового розгляду. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції позивачки, яка не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що на утриманні [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2011, є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ; дочка [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.2013, є [PERSON] та [PERSON] . На підставі\~рішення Снятинського\~районного суду\~Івано-Франківської\~області \~від 15.11.2019\~ у\~справі №\~351/2146/19\~змінено та\~збільшено розмір\~стягуваних аліментів,\~які стягуються\~згідно рішення\~Снятинського районного\~суду від\~30.11.2015\~по цивільній\~справі №\~351/1464/15-ц\~із розміру\~500\~грн щомісячно на кожну дитину до розміру 1\~200,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме щодо зміни способу стягнення аліментів, із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів (сімейні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, може надавати допомогу в утриманні своїх дітей, обставин, які б перешкоджали цьому судом не встановлено. Із врахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, у зв`язку з чим визначає розмір аліментів в частці від доходу платника аліментів, а саме в частці всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дітей. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved