Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Новіков І.О., з урахуванням уточнених позовних вимог, звернулась до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя з позовом, у якому просила надати додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та встановити факт її постійного проживання разом зі своєю матір`ю [PERSON] по день смерті останньої, [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі, на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиним спадкоємцем після померлої матері. Крім того, за життя матір склала заповіт на її користь. Позивач зі своїм чоловіком постійно проживали разом з її матір`ю, адже остання потребувала постійного стороннього догляду по день смерті. Після смерті матері позивач зі своїм чоловіком продовжують разом проживати в будинку померлої матері та повністю його утримують. Для оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Студенцової О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини. Причинами пропуску строку є те, що у позивача були відсутні кошти для подачі відповідної заяви, оскільки матір за життя потребувала дороговартісного лікування, медикаментів, перед її смертю була зроблена дорога операція, а в дуже короткий час після операції матір померла і значна сума коштів була сплачена в рахунок поховання. Крім того, позивач постійно проживала разом зі своєю матір`ю, доглядала за нею через поганий стан її здоров`я, тобто фактично прийняла у спадок все належне матері майно, у тому числі, і будинок, в якому проживала і проживає по теперішній час. У зв`язку з цим [PERSON] вважала, що подача заяви про прийняття спадщини є лише формальністю. Ухвалою судді від 26.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, встановлений строк для подання учасниками заяв по суті, задоволено клопотання представника про витребування у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Студенцової О.О. належним чином засвідченої копії спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] 21.03.2025 до суду надійшла копія спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 01.05.2025 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою судді від 11.06.2025 задоволено клопотання представника позивача, здійснено повернення до стадії підготовчого провадження. У судовому засіданні адвокат Новіков І.О., який діє в інтересах позивача, уточнив свої вимоги, а саме, відмовився від вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини та просив задовольнити позов лише в частині встановлення факту постійного проживання позивача разом зі своєю матір`ю [PERSON] по день смерті останньої та, відповідно, на момент відкриття спадщини, [INFO] . Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Від представника відповідача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника за умови доведення позивачем всіх обставин, на які вона посилається у позові, відповідач при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Від третьої особи надійшла заява про проведення всіх судових засідань в рамках даної справи без її участі, з будь-яким рішенням суду буде згодна. Допитаний в судовому засідання свідок, який був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384-385 КК України, повідомив суду, що є чоловіком позивачки. З 1994 року він з дружиною проживали у тещі [PERSON] у її будинку за адресою: [ADDRESS] . Мати дружини хворіла, потребувала стороннього догляду, тому свідок з дружиною надавали [PERSON] всю необхідну допомогу. Останні півтора року [PERSON] майже не виходила з будинку, їй провели операцію, тому кошти, що були наявні в родині, були витрачені на операцію та наступне відновлення тещі. Після смерті [PERSON] питанням щодо організації її поховання займався свідок з дружиною. У судовому засіданні 26.09.2025 вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на 06.10.2025. У судове засідання 06.10.2025 учасники справи не з`явилися. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідка, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, з урахуванням відмови позивача від вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 23 вищевказаної Постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 14 грудня 1990 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с. 9). Місцем реєстрації позивача згідно з паспортом, копія якого долучена до позову, є адреса: [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.02.2024 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла у м. Запоріжжі [INFO] (а.с. 11). [PERSON] в період часу з 22.02.1996 по день своєї смерті, [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4-04/02/2175 від 11.03.2025, наявного в матеріалах спадкової справи (а.с. 43). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 77/200 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (назва до перейменування - Адмірала Ушакова) та все рухоме і нерухоме майно. 77/200 частини будинку були виділені в натурі [PERSON] на підставі ухвали Заводського районного суду від 26.07.2007 про визнання мирової угоди, що набрала законної сили 31.07.2007 (а.с. 44). Для оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Студенцової О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою приватного нотаріуса від 14.02.2025 № 51/02-31, с/с 12/2025 їй було відмовлено у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини, також зазначено про те, що позивач не була зареєстрована з матір`ю на день її смерті (а.с. 19). Відповідно до\~копії довідки\~від 15.02.2025,\~виданої головою\~квартального комітету\~№\~51,\~позивач з\~2012\~року проживала\~без реєстрації\~з матір`ю\~ [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,до дня смерті останньої (а.с. 18). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт постійного проживання позивача [PERSON] з матір`ю [PERSON] на час смерті останньої знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, є доведеним належними і допустимими доказами. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, оскільки виникнення права на спадкування за заповітом після померлої [PERSON] залежить від доведення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті матері. Встановлення вказаного факту має для позивача юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав як спадкоємця за законом після померлої матері. Спір про право у цьому випадку відсутній і позивач не має іншої можливості документально підтвердити вказаний факт.

Outcome: approved