Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

16 травня 2025 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 19.05.2025 року) представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] ; внести зміни до актового запису № 1 що зроблений у книзі реєстрації актів про народження 05.01.2021 р. Верхнеолбянським сільським виконавчим комітетом Жлобинського району Гомельської області про народження [PERSON] [INFO] , зазначивши у графі батько « [PERSON] », у графі національність «українець». Ухвалою судді\~від 21.05.2025\~року відкрито\~провадження по\~справі та\~призначено \~судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання, призначене на 01.10.2025 року, сторони не з`явилися, звернулися з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається, як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим у Республіці Білорусь, [NUMBER] . Згідно копії Довідки, виданої Жлобинським райвиконкомом Відділу реєстрації актів цивільного стану № 59/798, вбачається, що запис про батька дитини [PERSON] , зроблений на підставі заяви матері, яка не перебуває у шлюбі у відповідності до ст. 55 Кодексу РБ про шлюб та сім`ю. 26.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про смерть від 24.04.2025 року Серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №1463. [PERSON] здійснювала поховання [PERSON] , що підтверджується договором-замовленням від 08.03.2025 року №158392. Згідно висновку експерта ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №632 від 11.07.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтися батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999 %. Таким чином, батьківство практично доведено. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 7 ст.\~19\~ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5\~ заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування ст.\~130\~СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Слід вказати, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Та його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України. Відповідно до абзацу дванадцятого пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~від 18.10.2000\~№ 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. З досліджених доказів судом достовірно встановлено, що в актовому записі про народження [PERSON] відомості про батька вказані зі слів матері. Згідно Висновку експерта ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №632 від 11.07.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтися батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999 %. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявниці в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , який народився [INFO] .

Outcome: approved