Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

01 серпня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В своїй заяві позивач зазначила, що 24 лютого 2000 року [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб із нею, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 24 січня 2006 року. Згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 26 серпня 2009 року серії ВМІ № 497600, зареєстрованого в реєстрі за № 2184, [PERSON] , [INFO] , є власником 3/5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке МБТІ» №27079526 від 20.08.2010. Іншими 2/5 частками володіла [PERSON] , яка померла більше двадцяти років тому і після її смерті ніхто спадкову справу не заводив та спадкових прав не оформляв. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 04 лютого 2014 року. Спадщину після померлого [PERSON] ніхто не оформляв, спадкова справа не заводилась, адже вона вважала себе такою, що автоматично прийняла її. Із 2009 року вона, фактично проживає у вказаному будинку, а з 2014 року заволоділа вказаним житловим будинком, що належав померлому та почала вільно, без таємниць користуватися ним, сплачує комунальні послуги, доглядає за подвір`ям, тощо. Також вона із 2014 року відкрито, добросовісно володіє, розпоряджаюся та ремонтує інші 2/5 вищевказаного будинку, дану інформацію можуть підтвердити свідки. 10 липня 2021 року на її замовлення був виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином позивач вважаю, що добросовісно заволоділа житловим будинком з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Домоволодінням володіє відкрито, без таємниць починаючи із 2014 року, а тому вважає, що набула право за набувальною давністю на вказане домоволодіння, яке складається із: житлового будинку літ. «А», прибудови до житлового будинку літ. «а», ганку літ. «а1» - загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.; сараю-літньої кухні літ. «В»; вбиральні літ. «Д», огорожі літ. «№1», хвіртки літ. «№2», колонки літ. «№3». Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею, право власності за набувальною давністю на: житловий будинок літ. «А», прибудову до житлового будинку літ. «а», ганок літ. «а1» - загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.; сарай-літню кухню літ. «В»; вбиральню літ. «Д», огорожу літ. «№1», хвіртку літ. «№2 », колонку літ. «№3», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Законність та обґрунтованість позовних вимог підтверджується дослідженим у судовому засіданні наступними доказами: - довідкою про фактичне місце проживання від 18.03.2025 № 533 (а.с. 7); - Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 січня 2006 року (а.с. 8); - Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2014 року (а.с. 9); - Договором Купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями від 26 серпня 2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.08.2010 № 27079526 (а.с. 10-11); - Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 437764489 від 31.07.2025 (а.с. 18); - технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих в [ADDRESS] від 10.07.2021 (а.с. 12-17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07. 02. 2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено та доведено позивачем, її добросовісне, відкрите, безперервне володіння об`єктом нерухомого майна - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] більше 10 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved