Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

До суду через свого представника адвоката Єренка Д.В. звернувся [PERSON] із вказаним позовом. В позовній заяві зазначено, що на початку серпня 2025 року позивач дізнався, що по відношенню до нього було відкрито виконавче провадження № 67470346. Відповідно до постанови Приватного виконавця Запорізької області Якименко А.В. відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого напису Приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 76726 виданий 12.06.2021 року. Окрім того, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження з позивача стягується основна сума боргу у розмірі 67448Ю03 грн., а також виконавчий збір та витрати на виконавче провадження. Посилаючись на\~ЗУ «Про Нотаріат»,\~Постанову КМУ від 29.06.1999 року № 1172, Позиції Верховного суду вважає, що виконавчий напис № 76726 вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про звернення стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 67\~448,03грн. таким що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучкової С.С. від 22.08.2025 справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді Боєва Є.С. Ухвалою судді від 18.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2025 задоволено заяву про забезпечення позову. 06 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому остання просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відмовити, посилаючись на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувалося за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу II Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, а отже, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис відповідно до п. 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Також просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу оскільки позивач не долучено до позовної заяви належних та допустимих документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 3000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 20.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. звернуто стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/17-39/1216-34 від 11.09.2006 року укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 114/49 від 28.11.2017 є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», правонаступником усіх прав та обовязів якого, на підставі договору відступлення прав вимог за кредитними договорами КП-28112017 від 28.11.2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору прав вимоги за кредитними договорами ВФ/02 від 08.04.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором 014/17-39/1216-34 від 11.09.2006 року у загальному розмірі 67\~448,03 грн. Постановою ВП № 67470346 від 20.02.2024 року арештовано кошти боржника. Постановою ВП № 67470346 від 11.11.2021 стягнено з боржника основної винагороди. Постановою ВП № 67470346 від 25.09.2024 замінено сторону виконавчого провадження. Постановою ВП № 67470346 від 11.11.2021 встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Постановою ВП № 67470346 від 11.11.2021 відкрито виконавче провадження. Постановою ВП № 67470346 від 06.12.2021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі\~ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №76726 від 12.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду. В ході судового розгляду відповідачем подано відзив на позов, у якому він позов не визнав. Відповідач вважає, що заборгованість, набута ним за договором відступлення прав вимоги, є безспірною. Проте відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ним надано приватному нотаріусу усі документи, передбачені чинним законодавством, для видачі виконавчого напису, в тому числі документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса не має характеру безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку, з огляду на що заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву суд, до уваги не бере. На підставі наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. за подання заяви за забезпечення позову 605,60 грн., а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не віршує питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, адже у матеріалах справи відсутні відповідні докази понесення позивачем таких витрат, як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Outcome: approved