Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої тривалим розслідуванням кримінального провадження № 12022243460000290. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що незважаючи на очевидність кримінального правопорушення та особу, яка його вчинила, а саме [PERSON] , персональні відомості про його особу були встановлені після його затримання, службові і посадові особи Хмельницької обласної прокуратури та ГУНП в Хмельницькій області, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом роблять видимість розслідування даного кримінального правопорушення, оскільки всупереч статті 6 КПК України відомий [PERSON] в них перетворився на невідому особу. Такі дії дізнавача та групи процесуальних прокурорів є триваючим катуванням його як споконвічного українця, зухвалим і цинічним порушенням його прав та його людської гідності. Надмірна тривалість досудового розслідування у справі, яка не є занадто складною, є очевидною і не потребує доказування (одна відома особа, а саме [PERSON] , і один факт вчинення ним кримінального правопорушення). Розслідування триває з 06 червня 2022 року і на дату звернення до суду позивача з позовною заявою у 2025 році становить більше двох з половиною років і є неефективним. Внаслідок неефективного розслідування кримінального провадження особами, які здійснюють свої офіційні повноваження, порушено його права і завдано йому моральної шкоди. Надмірна тривалість кримінального провадження привела до моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом ділової репутації і тд і тп.. Тобто він має право на компенсацію від держави Україна за невиконання державою свого позитивного зобов`язання щодо проведення ефективного розслідування злочину, де він є потерпілим. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь 15000000,00 гривень моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що призвело до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження № 12022243460000290. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2025 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліціїв Хмельницькій області в частині позовних про відшкодування моральної шкоди за період з 06.06.2022р. (дати надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до ЄРДР про вказане повідомлення) по 19.02.2025 року включно (дати звернення до суду з позовною заявою в справі № 686/4675/25) на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив здійснювати розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і просив в його задоволенні відмовити, оскільки заявлені вимоги позивачем необґрунтовані та не доведені належними доказами. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №12022243460000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідно фабули якого 06.06.2022 року близько 12 год. 37 хв. невстановлена особа перебуваючи в дворі будинку на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків спричинила [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та рванної рани ділянки голови. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2025 року в справі № 686/4675/25 в задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна (представник: ГУНП в Хмельницькій області) про відшкодування шкоди було відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2025 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року залишено без змін. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2025 року в справі № 686/4675/25 було встановлено наступні обставини. Згідно довідки відділу дізнання по кримінальному провадженню № 12022243460000290, в ході розслідування допитано потерпілого [PERSON] , надано запит до КНП «ХОЦЕМД та МК ХОР», у відповідь на який отримано копію карти виїзду ЕМД від 06.06.2022 №231; надано запит до УПП в Хмельницькій області, на який отримано відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були присутні на місці події; оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників УПП; надано запит до УПО в Хмельницькій області, у відповідь на який отримано відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були присутні на місці події; оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників УПО; допитано в якості свідка поліцейських УПО [PERSON] та [PERSON] .. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2024 у справі № 686/3517/24 встановлено, що 30 червня 2022 року постановою дізнавача СД ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, який здійснював досудове розслідування кримінального провадження, кримінальне провадження №12022243460000290 від 06.06.2022 року закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи прийняте рішення, дізнавач вказав, що діяння не можна кваліфікувати за ст. 125 КК України, оскільки на його думку дане правопорушення відноситься до дрібного хуліганства, відповідальність за яке передбаченаст. 173 КУпАП. Зазначеною ухвалою скаргу [PERSON] постановлено задовольнити, а постанову дізнавача СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження №12022243460000290 від 06.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.125 КК України скасувати. Представник відповідача пояснив, що під час продовження досудового розслідування в межах кримінального провадження № 12022243460000290 в лютому 2024 року опитано [PERSON] , в квітні 2024 повторно допитано [PERSON] , проведено слідчий експеримент за участі потерпілого [PERSON] , за результатами проведення слідчого експерименту призначено додаткову судово-медичну експертизу. Для проведення одночасного допиту [PERSON] та [PERSON] здійснювався неодноразовий виклик потерпілого [PERSON] та [PERSON] .. Однак на неодноразові виклики дізнавачем потерпілий [PERSON] не з`являється, причини своєї неявки не повідомляє, що унеможливлює проведення відповідної слідчої дії. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.02.2025 у справі № 686/3517/24 було вирішено клопотання позивача про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні №12022243460000290, в якому позивач просив встановити у кримінальному провадженні №12022243460000290 від 06.06.2022 року строк до 30 квітня 2025 року, який є необхідним і обґрунтованим для здійснення (проведення) всіх слідчих і процесуальних дій в кримінальному провадженні №12022243460000290 і достатній для закінчення досудового розслідування шляхом направлення обвинувального акту до суду. В зазначеній ухвалі встановлено, що: «СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022243460000290 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У вказаному кримінальному провадженні, про підозру жодній особі не повідомлено. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч.1). Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд (ч.2). Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом (ч.6). При цьому, згідно ч.1,2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Пунктом 21 ст. 7 КПК передбачено одну із загальних засад кримінального провадження - «розумність строків», правова реалізація якої спрямована на захист сторін від затягування кримінального процесу. Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо проступку у яких особі не повідомлено про підозру кримінально процесуальним законом не встановлено. Відповідно до ч.8 ст.615 КПК України, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, тобто, згідно зі ст.12 КК України, вказаний злочин є кримінальним проступком. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 р., який було неодноразово продовжено. Тому строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершився.». В зазначеній ухвалі також міститься висновок слідчого судді про те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав, що обумовлюють необхідність встановлення більш коротких строків для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування. У задоволенні відповідного клопотання позивача цією ухвалою було відмовлено. Таким чином, надмірна тривалість кримінального провадження, стверджувана позивачем у даній справі, відсутня. Зазначені обставини, які були встановлені вищевказаним рішенням суду в справі № 686/4675/25, також підтверджуються копією наглядового провадження №55-1574-22 та копією матеріалів кримінального провадження. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2025р. у справі № 686/3517/24 було відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про встановлення процесуальних строків, у кримінальному провадженні №12022243460000290. Згідно вказаної ухвали суду з матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав, що обумовлюють необхідність встановлення більш коротких строків для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування. Ухвалою слідчого\~судді Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 18.03.2025р.\~у справі\~№ 686/3517/24 скаргу [PERSON] , на постанову дізнавача СД ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Дмитрійчука Д. від 18.02.2025 року про відмову в задоволенні клопотання, у кримінальному провадженні №12022243460000290 було залишено без розгляду, у зв`язку з неявкою скаржника до суду. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14.04.2025 року ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2025року, якою залишено без розгляду скаргу [PERSON] на постанову дізнавача СД ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 14.02.2025 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №12022243460000290, залишено без змін. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). До складу цивільного правопорушення належать: протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. В ухвалі від 28 лютого 2025 року у справі № 686/3517/24 слідчий суддя прийшов до висновку, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022243460000290 не завершились і немає підстав для встановлення більш коротких строків проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування. Позивачем необґрунтовано та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди внаслідок тривалого здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 12022243460000290 в якому він є потерпілим в період з 20.02.2025 року до дня його звернення до суду з вказаним позовом - 01.05.2025 року. У вказаний період позивач скористався своїм правом на оскарження дій дізнавача до суду у визначеному КПК України порядку, і його скарги судом були розглянуті. При цьому, слід зазначити, що при розгляді вказаних скарг позивача судом не було встановленно незаконності дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що взадоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

Outcome: dismissed