Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договори надання коштів у кредит № 8531616 та № 73289213, відповідно до умов яких позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту та сплатити проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Зокрема, на підставі Додаткової Угоди № 48 від 21 лютого 2025 року до Договору факторингу № 14/06/21, до позивача перейшло право вимоги відносно відповідача за кредитним договором № 8531616 в сумі 15425 гривень, з яких: 5000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 4 гривні 50 копійок сума заборгованості за відсотками, 10000 гривень заборгованість за пенею, 420 гривень 50 копійок комісія за надання кредиту, та за кредитним договором № 73289213 в сумі 18887 гривень 70 копійок, з них: 6000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 299 гривень 70 копійок заборгованість за відсотками, 11988 гривень заборгованість за пенею, 600 гривень комісія за надання кредиту. З моменту передачі права грошової вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", відповідач заборгованість не погашав. 05 вересня 2025 року представник позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" Грибанов Денис В`ячеславович (повноваження на а.с. 52) звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості: за Кредитним договором № 8531616 в розмірі 15425 гривень, за Договором позики № 73289213 в сумі 18887 гривень 70 копійок, а всього 34312 гривень копійок. На підставі положень ч. 6 ст. 187 ЦПК отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57). Ухвалою від 10 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 59). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до інформації начальника [INFO] від 15 вересня 2025 року № 2536 (а.с. 63), [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації з 24 січня 2023 року. Ця обставина також підтверджується поданими стороною відповідача документами (а.с. 71, 72, 73-77). Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви та додатки до позову відповідачу було вручено 13 вересня 2025 року (а.с. 62). 02 жовтня 2025 року на поштову адресу суду від представника відповідача адвоката Солоненка Богдана Миколайовича (повноваження а.с. 79, 80) надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 64-70), в якому просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення: за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8531616 від 25 жовтня 2024 року 4 гривні 50 копійок (сума заборгованості за відсотками) та 10000 гривень (сума заборгованості за пенею); за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73289213 від 25 жовтня 2025 року 299 гривень 70 копійок (сума заборгованості за відсотками) та 11988 гривень (сума заборгованості за пенею). В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача в п. 5 позовних вимог просив в разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження розгляд даної справи проводити за його відсутності (а.с. 5). 02 жовтня 2025 року представник відповідача адвокат Солоненко Богдан Миколайович подав через канцелярію суду заяву (а.с. 83) про розгляд справи за відсутності його самого та відповідача. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень з урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України,\~ суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з врахуванням наступного: За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено: 25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит з комісією за надання кредиту) № 8531616 (а.с. 6-13). Відповідно до умов цього Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в сумі 5000 гривень (п. 2.1.); строк кредитування 10 днів (п. 2.2.); процентна ставка 0,01% (фіксована) (п. 2.3.), орієнтовна реальна річна процентна ставка 2634,47% (п. 2.4.); позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови та Правила надання коштів, що розміщені на вебсайті https:clickcredit.ua/informaciya (п.п. 11.1.1. п. 11.1.). 25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73289213 (а.с. 25-31). Відповідно до умов цього Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в сумі 6000 гривень (п.п. 2.2.1.); строк кредитування 15 днів (п.п. 2.2.2); процентна ставка 0,333% (фіксована) (п. 2.2.3.), орієнтовна реальна річна процентна ставка 3719,33% (п. 2.2.4.); позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови та Правила надання коштів, що розміщені на вебсайті https:mycredit.ua/ua/documents-license/ (п.п. 11.1.2.). Відповідно до пунктів 5.5. цих договорів, вони укладаються сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не заперечується факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання про видачу кредитів. В той\~же час,\~як стверджується\~в позові,\~ [PERSON] \~не виконав\~свого зобов`язання за кредитним договором № 8531616 від 25 жовтня 2024 року з повернення кредиту та процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту. Зокрема, згідно з умовами цього Договору (а.с. 6-13), предметом договору був кредит в сумі 5000 гривень, строк кредитування - 10 днів, дата повернення кредиту 03 листопада 2024 року. Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, яка є невід`ємною частиною (додатком № 1) до Договору про надання коштів у кредит № 8531616 (зворот а.с. 13), [PERSON] 03 листопада 2024 року мав повернути 5425 гривень, з яких 5000 гривень сума кредиту, а 4 гривні 50 копійок проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту 420 гривень 50 копійок. Так само [PERSON] не виконував зобов`язання за кредитним договором № 73289213 від 25 жовтня 2024 року. Як зазначено вище та слідує з умов цього Договору (а.с. 25-31), його предметом був кредит в розмірі 6000 гривень на строк кредитування 15 днів до 08 листопада 2024 року. Відповідно до Графіку платежів, який є невід`ємною частиною до Договору про надання коштів у кредит № 73289213 (а.с. 32), [PERSON] 08 листопада 2024 року мав повернути 6899 гривен 70 копійок, з яких 6000 гривень сума кредиту, а 299 гривень 70 копійок проценти за користування кредитом, 600 гривень комісія за надання кредиту. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Статтею 516 ЦК України\~визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 15-17), відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників (а.с. 23). Додатковою угодою № 2 від 28 липня 2021 року (а.с. 18) сторони Договору факторингу № 14/06/21 погодили нову редакцію п. 1.3. щодо порядку повідомлення боржників про відступлення права вимоги. 13 червня 2022 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 19), відповідно до якої погодили нову редакцію п. 9.1. Договору щодо набрання чинності договору та строку його дії. 21 лютого 2025 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 20), відповідно до якої погодили загальну суму Прав вимоги, що відступаються згідно Реєстрів боржників № 43 та № 44 від 21 лютого 2025 року та ціну продажу яку Фактор сплачує Клієнту. Відповідно до реєстру боржників № 43 від 21лютого 2025 року (а.с. 23) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, в тому числі, і за Договором № 8531616, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 15425 гривень (з них 5000 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 гривні 50 копійок - сума заборгованості за відсотками, 420 гривень 50 копійок комісія за надання кредиту, 10000 - пеня). Відповідно до реєстру боржників № 44 від 21 лютого 2025 року (а.с. 37) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, в тому числі, і за Договором № 73289213, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 18887 гривень 70 копійок (з них 6000 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 299 гривень 70 копійок - сума заборгованості за відсотками, 600 гривень комісія за надання кредиту, 11988 - пеня). Позивач заявив вимогу про стягнення із [PERSON] заборгованості, яка існувала у того станом на момент отримання від відповідної кредитної установи права вимоги за кредитними договорами № \~8531616\~та №\~73289213\~від 25\~жовтня 2024\~року.Будь-яких інших нарахувань позивач не здійснював, що вбачається із Реєстрів боржників (а.с. 23, 37 ) та розрахунків заборгованості (а.с. 24, 38). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Представник відповідача адвокат Солоненко Б.М. у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню в заявленому розмірі, враховуючи ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією, а кредитні договори № 8531616 та № 73289213 відповідачем укладено 25 жовтня 2024 року, тобто в період коли воєнний стан в Україні було в черговий раз продовжено, коли [PERSON] уже перебував на військовій службі. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та подальшими відповідними Указами Президента, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком до 05 листопада 2025 року. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. На підтвердження обставин поширення на нього положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» [PERSON] надав суду копію військового квитка, в якому у відповідних розділах здійснено службові відмітки про проходження [PERSON] військової служби (а.с. 73-77), та копію довідки про перебування на військовій службі [PERSON] за мобілізацією, виданої командиром військової частини [NUMBER] (а.с. 72). Національний банк України у своєму листі від 2 вересня 2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Зазначені документи можуть видаватися родинам військовозобов`язаних та резервістів для пред`явлення їх за місцем вимоги. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Отже, враховуючи вищенаведені норми законодавства України, введення воєнного стану на території України та оскільки відповідач, який є позичальником, був на момент укладення кредитних договорів, які є предметом цього судового спору, і є військовослужбовцем ЗСУ за мобілізацією, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом та пенею. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, а п. 3 ч. 2 цієї норми, - що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив до суду позовну вимогу з ціною позову 34312 гривень 40, сплативши 3028 гривень судового збору (а.с. 53). Суд у цьому судовому рішенні прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 12020 гривень 50 копійок, що складає 35,03% від заявленої вимоги. Тому і компенсація судових витрат, зокрема, у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с. 53) підлягає у розмірі 35,03% або1060 гривень 70 копійок. Про наявність інших судових витрат суду доказів не надано.

Outcome: partial