Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

[PERSON] 11 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідачів Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області та [PERSON] , третя особа Друга криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який канцелярією суду було зареєстровано 24 лютого 2025 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2025 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року клопотання [PERSON] про витребування доказів повернуто заявникові. На підставі ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, найменування Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було змінено на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 30 травня 2025 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у позовній заяві посилалася на те, що на підставі договору дарування від 23 липня 1990 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , яка є рідною бабою позивача. Також [PERSON] належить дві земельні ділянки, площею 0,15 га, та площею 0,1531 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є позивач та відповідач [PERSON] , з яким вона на теперішній час не спілкується. 05 квітня 2024 року вона звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою Другої криворізької державної нотаріальної контори від 21 січня 2025 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтв на спадкове майно через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нього. У зв`язку із військовою агресією РФ та окупацією Маріупольського району, зокрема сел. Ялта, позивач позбавлена можливості отримати дублікати правовстановлюючих документів. За таких обставин, отримання свідоцтв про право на спадщину за законом у нотаріуса неможливо. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., земельну ділянку кадастровий № 1423955500:01:001:0513, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку кадастровий № 1423955500:01:001:0526, площею 0,1531 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач у своїй заяві до суду просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач Мангушська селищна територіальна громада Маріупольського району Донецької області про дату та час судового засідання повідомлена в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання свого представника не направила. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлений в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа Друга криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області у своїй заяві до суду справу просила розглядати за відсутності її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про\~судоустрій і\~статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06\~березня 2022\~року №\~1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ, підсудних Приморському районному судові м. Маріуполя Донецької області, Орджонікідзевському районному судові м. Маріуполя Донецької області та Першотравневому районному судові Донецької області на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 167 оберт-168) і рідною бабою [PERSON] (а.с. 22, 23, 24, 25). На підставі договору дарування від 23 липня 1990 року, посвідченого заступником голови Ялтинської селищної Ради народних депутатів Першотравневого району Донецької області Христофоровою Г.І. і зареєстрованого в реєстрі за № 169, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 38-40), право власності на який у встановленому законом порядку 26 липня 1990 року зареєстровано в Маріупольському БТІ (а.с. 41). На підставі рішення Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області № 8/14-394 від 23 липня 2021 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку кадастровий № 1423955500:01:001:0513, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57), та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 1423955500:01:001:0526, площею 0,1531 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку кадастровий № 1423955500:01:001:0513, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с. 30). Син [PERSON] , батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 27). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 26). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. 05 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 159 оберт). 02 жовтня 2024 року Другою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадщину в частині недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2024 року (а.с. 172). Постановою Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок і земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують право власності (а.с. 80). Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частино 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з Листом ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за результатами узагальнення судової практики щодо розгляду спорів щодо прийняття спадщини, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Оцінивши надані і здобуті докази, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачеві Другою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області було видано свідоцтво про право на спадщину в частині не отриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, нотаріусом при заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва здійснено перевірку факту смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявності підстав для закликання до спадкоємства за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти, та проведено правову оцінку поданих матеріалів, за результатами якої позивачеві, як спадкоємцеві після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, видано свідоцтво про право на спадщину в частині не отриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] , в повному обсязі. Таким чином,\~суд,\~приходить до\~висновку,\~що отримати\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~на майно\~позивач не\~має можливості,\~оскільки відповідно\~до Указу\~Президента України\~№ 64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року у\~зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України введено\~воєнний стан\~із 05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб,\~який у\~подальшому було\~неодноразово продовжено,\~та станом\~на теперішній\~час воєнний\~стан не\~скасовано.\~Враховуючи,\~що наказом\~Міністерства з\~питань реінтеграції\~тимчасово окупованих\~територій України\~№ 75\~від 25\~квітня 2022\~року Маріупольська\~територіальна громада\~віднесена до\~територій,\~які перебувають\~в тимчасовій\~окупації,\~отримати дублікат\~правовстановлюючих документів\~на частину\~спадкового майна\~спадкоємець не\~має можливості,\~тому [PERSON] \~позбавлена можливості\~реалізувати своє\~спадкове право\~та отримати\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку кадастровий № 1423955500:01:001:0513, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині визнання права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 1423955500:01:001:0526, площею 0,1531 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позивач стверджує, що земельна ділянка кадастровий № 1423955500:01:001:0526, площею 0,1531 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, на праві власності належала [PERSON] , яка померла [INFO] , при цьому, доказів зазначеному позивачем судові не надано. Стороною позивача до матеріалів справи долучено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий № 1423955500:01:001:0526, площею 0,1531 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відомості реєстрацію права власності, поштовий номер земельної ділянки, власника, підстави набуття права власності витяг не містить (а.с. 31-37). Таким чином, позивачем не було доведено належність на праві власності померлій спадкодавиці, [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки кадастровий № 1423955500:01:001:0526, площею 0,1531 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, яка увійшла до складу спадщини, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 816 грн. 80 коп. (а.с. 1, 142). Враховуючи, що відповідач по справі територіальна громада в особі Мангушської селищної ради Донецької області є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, тому суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі стягнути з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial