Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [PERSON] має на вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , мати якого, [PERSON] , померла [INFO] . При цьому відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а його син, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 29.05.2025 року до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради надійшов лист Рівнянської спеціальної школи Кіровоградської обласної ради щодо сприяння розшуку відповідача, [PERSON] , оскільки з 01.06.2025 року на літні канікули [PERSON] з такого навчального закладу не забрав додому сина, [PERSON] . Однак до житла відповідача 30.05.2025 року спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради потрапити не вдалося. Також [PERSON] до служби у справах дітей не з`явився та не відповідає на телефонні дзвінки. Таким чином з 03.06.2025 року за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я неповнолітній [PERSON] , [INFO] , був тимчасово влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що він залишився без батьківського піклування, та в якого не має паспорта громадянина України й ідентифікаційного коду. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради був здійснений виїзд за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований неповнолітній [PERSON] , однак під час обстеження такого житла встановлено, що в квартирі відсутні умови для проживання через відсутність електропостачання, газопостачання та водопостачання, тому за даною адресою ніхто не проживає. Крім того Рівнянська спеціальна школа повідомила, що [PERSON] не цікавиться навчанням сина, не приділяє належної уваги вихованню сина, на зв`язок з класним керівником не виходить. Також за інформацією ВП № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровської області за місцем проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони, бо веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та вживає наркотичні речовини, а також відповідно [PERSON] складено протокол про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Також на обліку в УПСЗН виконкому Покровської районної в місті ради [PERSON] не перебуває та державних соціальних виплат не отримує. Крім того [PERSON] на обліку у ПФУ не перебуває. При цьому за інформацією КПП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради неповнолітній [PERSON] не має декларації з лікарем. Додавав, що до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради за час перебування там [PERSON] батько, [PERSON] , свого сина не відвідував, не цікавився його станом здоров`я та не передавав для [PERSON] жодних речей. Неповнолітній [PERSON] письмово зазначив, що не має бажання мешкати із батьком, [PERSON] , тому не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно нього. Все зазначене свідчить, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не дбає про його безпеку та повноцінний розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Таким чином, враховуючи висновок виконкому Покровської районної в місті ради, просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина, [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на користь майбутнього законного представника, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON] , на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві до суду, додаючи, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, [PERSON] , тому просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно такої дитини, що відповідатиме інтересам сина відповідача. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Представник 3-ї особи, яка діє на підставі довіреності, [PERSON] , у судовому засіданні зазначала, що відповідач ухилився від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , тому підтримала позовні вимоги. Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, то суд згоди представника позивача вирішив справу за відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом було встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 21 червня 2025 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 879 від 23 липня 2008 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 21 червня 2025 року. Натомість, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно 28 червня 2025 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2928 від 24 жовтня 2022 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в віці 34 років. При цьому 29.05.2025 року до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради надійшов лист Рівнянської спеціальної школи Кіровоградської обласної ради щодо сприяння в розшуку батька, [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , якого відповідач не забрав на літні канікули додому. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання батька, однак потрапити до житла не вдалося, тому залишено запрошення з адресою служби у справах дітей. Натомість, батько [PERSON] до служби у справах дітей не з`явився та не відповідає на телефонні дзвінки. Крім того за характеристикою за місцем навчання [PERSON] , наданою Рівнянською спеціальною школою Кіровоградської обласної ради від 3 червня 2025 року, вбачається, що [PERSON] не цікавиться навчанням сина, не приділяє належної уваги вихованню сина, на зв`язок з класним керівником не виходить. Відповідно до інформації відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області від 17.06.2025 року вбачається, що відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Таким чином 03.06.2025 року представник навчального закладу привіз неповнолітнього [PERSON] до м. Кривого Рогу та за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я [PERSON] , [INFO] , був тимчасово влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної, реабілітації дітей» КМР за адресою: [ADDRESS] , оскільки залишився без батьківського піклування, де перебуває досі. Відповідно до інформації від 24.07.2025 року КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради вбачається, що за час перебування [PERSON] в закладі його батько, [PERSON] , жодного разу не відвідував сина, не цікавився його станом здоров`я, не передавав для [PERSON] предметів особистої гігієни, одяг та з адміністрацією закладу в телефонному режимі батько не зв`язувався. На обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради [PERSON] не перебуває та державних соціальних виплат не отримує, що підтверджується інформацією управління праці та соціального захисту населення від 17.06.2025 року. Також [PERSON] на обліку у Пенсійному фонді України не перебуває, що підтверджується листом від 10.06.2025 року № 0400-010404-6/109551. Крім того за інформацією від 10.06.2025 № 543 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради з`ясовано, що неповнолітній [PERSON] не має декларації з лікарем. Неповнолітній [PERSON] у письмових поясненнях від 3 червня 2025 року зазначив, що не має бажання мешкати разом із батьком, [PERSON] , тому не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно нього. Крім того допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] підтвердив його бажання позбавити батьківських прав [PERSON] , оскільки той ухилився від його виховання після того, як [PERSON] почав вживати наркотичні засоби, внаслідок чого неодноразово бив [PERSON] , який фактично із батьком останнім часом взагалі не мешкав, оскільки навчався у Кіровоградській області, а на літніх канікулах батько його не забирав із навчального закладу. Підтвердив, що з червня 2025 року він перебуває у «Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей», куди за весь цей час батько не навідувався та де він може перебувати йому невідомо. Судом також було встановлено, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 02.06.2025 року з реєстру Криворізької міської територіальної громади. Однак під час обстеження такого житла встановлено, що в квартирі відсутні умови для проживання через відсутність електропостачання, газопостачання та водопостачання, тому за даною адресою ніхто не проживає, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 1 серпня 2025 року служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради. На підставі рішення від 14 серпня 2025 року № 724 виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради було затверджено висновок органу опіки та піклування, за яким виконком Покровської районної в місті Кривому Розі ради вважав доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ч. 5 ст. 167 СК якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач, [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, [PERSON] , що підтверджується зібраними по справі доказами. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем було підтверджено підстави позову, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON] , свідомо протягом тривалого часу не піклується своїм сином, не займається його вихованням та розвитком, не надаючи матеріальної допомоги на його утримання. Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, для реалізації їх прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] , зйого переданням Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради для подальшого влаштування. Також суд вказує, що на підставі ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так за ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За таких фактичних обставин, виходячи з наведених норм права, суд встановив, що на утриманні органу опіки фактично перебуває неповнолітня дитина, яку відповідач відповідно зобов`язаний утримувати до досягнення сином повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2024 року: для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Таким чином при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідача суд приймає рішення також про стягнення аліментів на дитину. Отже, оскільки [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання свого сина, [PERSON] , то з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved