Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 08.05.2025 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1970 року. За час шлюбу було збудовано житловий будинок [ADDRESS] , який є спільним майном подружжя. Після смерті колишнього чоловіка позивач звернулася до Луцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, однак постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У зв`язку з неможливістю підтвердження свого права на частку в спільному майні подружжя позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позовних вимог. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судові засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв, клопотань від них не надходило. Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників судового процесу відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). IV.Фактичні обставини справи 09.10.1970 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №9, який 04.03.1994 було розірвано, актовий запис №199 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00051899605 від 19.06.2025, а.с. 105, свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.03.1996, а.с. 8). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1973-го року (паспорт громадянина України [NUMBER] , а.с. 5-6). 02.11.1972\~ [PERSON] було виділено земельну ділянку загальною площею 510 кв.м. в безстрокове користування під будівництво індивідуального одноповерхового житлового будинку в [ADDRESS] (рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради депутатів трудящих №373 від 02.11.1972, а.с. 9, акт про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 10.11.1972, а.с. 10). 02.04.1973 [PERSON] (забудовник) та Виконавчий комітет Луцької міської ради депутатів трудящих уклали договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 02.04.1973 (а.с. 12-13), за умовами якого забудовнику надане право безстрокового користування земельною ділянкою в [ADDRESS] , загальною площею 510 кв.м.; на земельній ділянці забудовник зобов`язався збудувати одноповерховий цегляний будинок. В 1973-му році на цій земельній ділянці було побудовано житловий будинок (проект забудови індивідуальної садиби, а.с. 11, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, а.с. 14-18, технічний паспорт, а.с. 19). Станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (лист КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради від 06.03.2025 №1151/01-04, а.с. 26). 27.11.2003 [PERSON] на випадок своєї смерті вчинив заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно [PERSON] (заповіт посвідчений державним нотаріусом 2-ї Луцької державної нотаріальної контори Горбатюком В.І. та зареєстрований в реєстрі за №2-4024, а.с. 80). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2020, а.с.7). З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що: - 25.06.2020 до Першої Луцької державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 83); - 03.12.2020 до Першої Луцької державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 79 зворот). 19.11.2020 [PERSON] подала державному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с. 82). Державний нотаріус Луцької державної нотаріальної контори Кузуб Ю.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав її колишньому чоловіку [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на нерухоме майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2225/02-31 від 19.12.2024, а.с. 29). V.Мотиви суду та застосоване законодавство Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про власність» (який був чинним на момент викникнення спірних правовідносин) об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до\~ст.\~17\~ЗУ «Про\~власність» майно,\~придбане внаслідок\~спільної праці\~членів сім`ї,\~є їх\~спільною сумісною\~власністю,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовою угодою\~між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС (діяв до 01.01.2004, тобто на час набуття у власність спірного житлового будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті одного з подружжя відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя в об`єкті, який є спільним сумісним майном, не входить до складу спадщини (постанова Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі №130/2319/17). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову ВС від 21.09.2022 у справі №127/23627/20, постанову ВС у складі ОП КЦС від 05.12.2022 у справі № 233/4580/20. Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). Такий правовий висновок викладений в постанові ВС у складі ОП КЦС від 19.02.2024 у справі №567/3/22. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Житловий будинок [ADDRESS] побудований [PERSON] на виділеній йому в безстрокове користування земельній ділянці за час перебування у шлюбі з [PERSON] . Отже, на цей житловий будинок поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя. Доказів протилежного суду не надано (відповідну презумцію не спростовано). Частка [PERSON] у праві власності на житловий будинок становить 1/2. Ця частка не входить до складу спадщини після смерті [PERSON] . Оскільки в позивача існують перешкоди для підтвердження свого права на частку в спільному майні подружжя, то таке право повинне бути захищене судом. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи заяву позивача,

Outcome: approved