Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.09.2025 звернулась до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем [PERSON] 17.03.2022 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили з вересня 2024 року. \~ \~ \~ \~З огляду на вказані обставини [PERSON] просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розірвати шлюб між ними. 16.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його участі. З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони 17.03.2022 зареєстрували шлюб у Диканському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 13 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх сторони наміру й бажання не мають. Відповідно до положень статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, відповідно до статті 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суду зазначає наступне. Судом встановлено, що неповнолітні доньки сторін: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживать разом з матір`ю позивачкою по справі та перебувають на її утриманні. Заперечень з приводу цього відповідач не надав. Відповідач інших дітей на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні. На спростування вказаного, відповідачем [PERSON] не надано відповідних доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до статтей 180, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, а також той факт, що діти сторін проживають із матір`ю - позивачкою по справі, розмір аліментів, який остання просить стягнути з відповідача є співмірним та може забезпечити дітям рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в частині стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Крім цього, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільняється від сплати такого. Відповідно до статті 430\~ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved