Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 520587,03 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у трудових відносинах з КЗВО «Рівненська медична академія». Наказом № 33-к від 20 лютого 2025\~року її звільнено з займаної посади з 24 лютого\~2025\~року згідно ст.38 К3пП України, за власним бажанням. Пунктом 2 наказу визначено виплатити їй компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи 01 серпня 2024 року по 24 лютого 2025\~року в кількості 13 календарних днів. Згідно розрахункового листа від 27 лютого 2025\~року за лютий 2025 р. їй нараховано компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі\~7709,04 грн, які були виплачені відповідачем 26 лютого 2025\~року. В той же час, згідно наданої відповідачем відомості їй належало до виплати при звільненні компенсація за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 49860,84 грн. Отже, відповідач зобов?язаний був сплатити недоплачену при звільненні грошову компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 42151,80 грн (з урахуванням податкових відрахувань до виплати 32456,89 грн). Зазначені кошти були сплачені відповідачем 04 липня\~2025\~року, після звернення із відповідним позовом до суду. Таким чином, остаточний розрахунок КЗВО «Рівненська медична академія» з нею був проведений 04 липня 2025\~року. Сума середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні становить 520587,03 грн. Ухвалою від 04 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 01 жовтня 2025 року представник позивача Нікольченко Б.Б. просить судове засідання провести за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. У листі від 29 вересня 2025 року представник відповідача [PERSON] не заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки сума, заявлена у позові, за розрахунками бухгалтерької служби КЗВО "Рівненська медична академія" підтверджується, заперечень щодо її розміру немає. Представник відповідача [PERSON] 02 жовтня 2025 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що наказом Комунального закладу вищої освіти "Рівненська медична академія" Рівненської обласної ради № 33-к від 20 лютого 2025 року [PERSON] , провідного (фахівця) спеціаліста з публічних закупівель Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради, звільнено з займаної посади з 24 лютого\~2025\~року згідно статті 38 К3пП України, за власним бажанням, з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку за період роботи 01 серпня 2024 року по 24 лютого 2025\~року в кількості 13 календарних днів. Відповідно до розрахункового листа від 27 лютого 2025 року, позивачу нараховано та виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 7709,04 грн. При цьому, до виплати позивачу згідно з відомістю по заробітній платі належало 49860,83 грн (42151,80 грн з вирахуванням податків та зборів). Заробітна плата в сумі 32456,89 грн перерахована відповідачем на рахунок позивача 04 липня\~2025\~року, що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку [PERSON] , наданою АТ КБ "Приватбанк" 13 серпня 2025 року. Відповідно до ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За нормами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до\~ч.1\~ст.117\~КЗпП України,\~у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Належні позивачу суми при звільненні не були виплачені у повному обсязі у встановлені законом строки, а отже, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток\~за період з наступного дня після звільнення (25 лютого 2025 року) по день фактичного розрахунку (03 липня 2025 року).\~ Середній заробіток працівника, відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці», визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Пунктом 2 розділу ІІ Порядку встановлено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно із п.8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з отриманням вимог законодавства. Позивач звільнена 24 лютого 2025 року, а тому під час розрахунку середнього заробітку суд виходить з виплат на грудень 2024 року та січень 2025 року. З довідки про доходи встановлено, що [PERSON] у грудні 2024 року нараховано заробітну плату в сумі 180854,26 грн, у січні 2025 року - 71042,50 грн, що разом становить 251896,76 грн. Кількість робочих днів за ці два місяці становить 45 - 22 робочих дні у грудні 2024 року та 23 робочих дні у січні 2025 року. Середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці роботи становить 5597,71 грн (251896,76 грн : 45 робочих днів). Кількість робочих днів за період затримки розрахунку при звільненні з 25 лютого 2025 року до 03 липня 2025 року становить 93 дні. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути 520587,03 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (93 робочі дні х 5597,71 грн). Сума обрахована без віднімання сум податків та зборів, які підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні судового рішення. За встановлених у справі обставин позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 5205,87 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved