Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, особа, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 року (справа № 161/4145/23), [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним та встановлено опіку. Опікуном [PERSON] було призначено [PERSON] , [INFO] . Строк дії вказаного рішення визначено терміном на 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили. Зазначає, що станом на даний час [PERSON] продовжує постійно проживати із заявником за адресою: [ADDRESS] та перебуває під постійним доглядом племінника [PERSON] . Вказує, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду через обмеження здатності контролювати свою поведінку та обмеження самообслуговування. [PERSON] встановлена довічна друга група інвалідності з дитинства. Згідно виписки Волнської обласної психіатричної лікарні № 1 за № 07898 від 22.08.2012 року, [PERSON] хворіє олігофренією в ступені нерізко вираженої імбецильності (помірна розумова відсталість). На даний час, [PERSON] , [INFO] , продовжує страждати стійким хронічним психічним розладом, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить продовжити строк дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 року про визнання [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначення опікуном [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2025 року відкрито окреме провадження у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2025 року призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2025 року поновлено провадження у зв`язку з надходженням до суду висновку № 215 від 08.08.2025 року за результатами проведеної судово-психіатричної експертизи. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав з підстав наведених у ній, просив суд заяву задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається справа, в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують повністю, просять задовольнити. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 року (справа № 161/4145/23), [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним та встановлено опіку. Опікуном [PERSON] було призначено [PERSON] , [INFO] . Строк дії вказаного рішення визначено терміном на 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили. Вказане судове рішення набрало законної сили 09.01.2024 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 6 ст.\~300\~ЦПК\~України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності в ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/ продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008)), адже ч. 6 ст.\~300\~ЦПК\~України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки. Відповідно до ч. 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта Волинської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 215 від 08.08.2025 року, у [PERSON] , [INFO] , виявляються в даний час ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (олігофренії в ст. імбецильності), внаслідок чого наявні розлади позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 65-66). Крім того, згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 10 від 18.02.2025 року, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.21). Таким чином, оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то суд дійшов висновку, що є підстави для продовження строку дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 року про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , ще на два роки. Як вбачається з подання органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 1565/3-2/2-25 від 29.09.2025 року, виконавчий комітет відповідно до рішення № 6 від 10.09.2025 року «Про затвердження висновку опікунської ради про доцільність призначення опікуна» визнав за доцільне призначити [PERSON] опікуном над його недієздатним дядьком [PERSON] . [PERSON] згідно пред`явлених довідок, за наданням наркологічної та психіатричної допомоги не звертався, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном. Таким чином просить призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над дядьком [PERSON] , [INFO] (а.с.73-83). Також, оскільки, судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, то повноваження [PERSON] щодо опіки над [PERSON] також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останній від виконання обов`язків не звільнявся. Щодо клопотання експерта про вирішення питання щодо судових витрат, а саме, стягнення на користь експерта вартості виконаної експертизи у розмірі 6921 грн. 96 коп., суд зазначає наступне. Частина 2\~статті\~299\~ЦПК\~України\~встановлює,\~що\~судові\~витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч. 10 ст. 139 ЦПК, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Враховуючи наведену норму, відшкодування витрат за проведення судово-психіатричної експертизи підлягає здійсненню за рахунок Державного бюджету України.

Outcome: approved