Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , позивачка є спадкоємцем після її смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлений позов підтримує, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, заперечень щодо позову не має, тобто визнає позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , поданого повторно від 07 серпня 2025 року, підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 21.05.2008 року секретарем Балучинської сільської ради Буського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі № 129, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла свої дочці [PERSON] . Після смерті [PERSON] (спадкодавця) відкрилась спадщина на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 08.08.2025 року № 43, виданої діловодом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, підтверджено, що [PERSON] , яка померла [INFO] була головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Львівським обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 13.08.2025 року, замовник [PERSON] , вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] 1975 року побудови, відповідає технічним нормам побудови. Із листа приватного нотаріуса Дячик А.В. №175/01-16 від 23.09.2025 року, повідомляє, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа №107/2022. Згідно заяви про прийняття спадщини від 18.08.2022 року №266, підтверджено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому згідно ст. 1269 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті матері за заповітом. Норма\~ст.\~316\~ЦК України\~визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок), який належав померлій [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved