Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

02 вересня 2025 року представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулась до Захарівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 30 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 283354158, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальниці кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту 6600 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідачка не надала своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору. Відповідно до реєстру боржників № 175 від 05 травня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року. 05 серпня 2020 року укладено Договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у відповідних реєстрах прав вимоги. Надалі до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору. Згідно реєстру боржників № 10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року. 04 червня 2025 року укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступило) ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04 червня 2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року у сумі 19681 грн 16 коп, з яких: 6599 грн 48 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 13081 грн 68 - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Оскільки, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року не виконала, тому з урахуванням викладеного позивач простить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 19681 грн 16 коп. Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 04 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та вирішено питання про витребування доказів (а.с. 110-111). У судове засідання представник позивача не з`явилась, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 117). Водночас у прохальній частині позовної заяви просила суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (зв.а.с. 7). Відповідачка у судове засідання не з`явилась хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 121). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 517/876/25 на підставі частини 8 статті 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 1730123 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , згідно якої остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 105). Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідачки, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду. Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як установлено судом, 30 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 283354158, за яким кредитодавець - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався надати позичальниці кредит в розмірі 6600 грн на умовах строковості зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (зв.а.с. 13 а.с. 17). Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV49F2S (а.с. 17). Також, в заявці на отримання грошових коштів від 30 листопада 2021 року відповідачка зазначила свої анкетні дані та номер банківської картки [NUMBER] (а.с. 25). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року виконало в повному обсязі надавши позичальниці грошові кошти в розмірі 6600 грн шляхом перерахування їх на банківську картку позичальниці № [NUMBER] . На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору позивач надав платіжне доручення від 30 листопада 2021 року, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано кошти у розмірі 6600 грн на рахунок 4149-49ХХ-ХХХХ-0559, із призначенням платежу - переказ коштів згідно договору № 283354158 від 30 листопада 2021 року (а.с. 36). Вказане також підтверджується інформацією витребуваною судом за клопотанням представника позивача від АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 119-120). Так, з даної інформації убачається, що в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була випущена банківська картка № [NUMBER] до рахунку № IBAN [NUMBER] та надано виписку по рахунку, якою підтверджений факт зарахування 30 листопада 2021 року грошових коштів у сумі 6600 грн. Зазначені докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свого обов`язку за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року. Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду не надано. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором (а.с. 45-50). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу викладено у новій редакції, проте дата укладення його укладення залишена 28 листопада 2018 року (а.с. 51-55). Відповідно до пункту 2.2 угоди фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює попередній. Згідно пункту 4.1 угоди наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимогу до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. Відповідно до пункту 1.3 угоди, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно пункту 8.1 угоди, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони). 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року та 31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткові угоди № 27, 31, 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якими продовжено строк договору до 31 грудня 2024 року включно (а.с. 56-57). Відповідно до витягу прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року (а.с. 58-59). Отож, відповідно до п. 4.1 угоди додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою в тому числі, договір факторингу викладено у новій редакції, право вимоги до боржниці [PERSON] в повному обсязі перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» 05 травня 2022 року, тобто, в день підписання реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором (а.с. 61-65). Відповідно до пункту 2.2 договору сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед актором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр - вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній. Згідно пункту 4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному Додатку. Відповідно до пункту 1.3 договору «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно пункту 8.1 договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони). 03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткові угоди № 2 та № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, якими продовжено строк договору до 30 грудня 2024 року включно (зв.а.с. 65, а.с. 66). Відповідно до витягу прав вимоги № 10 від 31 серпня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року у сумі 19681 грн 16 коп (а.с. 67-68). На підтвердження повної оплати за договором факторингу (за реєстром прав вимоги № 10) до матеріалів справи додана платіжна інструкція № 4484 від 01 серпня 2023 року (зв.а.с. 69). Отож, відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, право вимоги до боржниці [PERSON] в повному обсязі перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 31 серпня 2023 року, тобто, в день підписання реєстру прав вимоги № 10 від 31 серпня 2023 року. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором (а.с. 70-74). На підтвердження оплати за договором факторингу позивачем були надані суду платіжні інструкції № 467, № 468 від 10 червня 2025 року, № 469, № 470 від 11 червня 2025 року, № 478, № 479 від 19 червня 2025 року, № 483 від 25 червня 2025 року (а.с. 78-81). Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04 червня 2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] на загальну суму 19681 грн 16 коп, з яких: 6599 грн 48 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 13081 грн 68 - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 75-76). Копії вказаних вище договору факторингу та додаткових угод містять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками, на підтвердження укладання таких договорів. Копії витягів з реєстру прав вимоги відповідають додатку № 1 - формі реєстру прав вимог, укладених договорів факторингу. Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено належний перехід права вимоги до [PERSON] за кредитним договором за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до «ФК «Онлайн Фінанс», а від «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Відповідачка свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно статті 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови договору не виконуються, кредит та відсотки за користування не повертаються. Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Сплата прострочених відсотків обумовлені договорами і підлягають стягненню, оскільки відповідачка своєчасно не погасила суму кредиту. Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк суму кредиту, порушила вимоги статті 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, [PERSON] має перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 283354158 від 30 листопада 2021 року у розмірі 19681 грн 16 коп, з яких: 6599 грн 48 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 13081 грн 68 - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 82-83). З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн). Згідно із частиною 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до платіжної інструкції № 25667 від 01 вересня 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 9). Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України та частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Також, представник позивача просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн (вивчення матеріалів справи 2 год - 1000 грн, складання позовної заяви 2 год - 5000 грн, підготовка адвокатського запиту 1 год - 500 грн, підготовка та подача клопотань - 500 грн). Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с. 85-86), копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, згідно якого вивчення матеріалів справи вартує 1 год 500 грн, складання позовної заяви вартує 1 год 2500 грн, підготовка адвокатського запиту 1 год 500 грн, підготовка та подача клопотань 1 год 500 грн (зв.а.с. 86), копію додаткової угоди № 25770540748 від 05 червня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладеної між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с. 87), копію акта прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, який містить відомості про надані адвокатським бюро «Тараненко та партнери послуги та їх вартість: вивчення матеріалів справи 2 год - 1000 грн, складання позовної заяви 2 год - 5000 грн, підготовка адвокатського запиту 1 год - 500 грн, підготовка та подача клопотань - 500 грн, всього на суму 7000 грн (зв.а.с. 85), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 виданого 24 квітня 2012 року на ім`я Тараненка А.І. (а.с. 88). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7000 грн обґрунтовані, підтверджені наданими доказами, а отже такими, що підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved