Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про припинення права власності на частку у майні. В обґрунтування позовної заяви зазначено наступне. Позивач мала сина [PERSON] [INFO] . Нажаль, під час виконання заходів пов`язаних із захистом Батьківщини її син [PERSON] загинув [INFO] . 04.11.2024 року позивач та донька спадкодавця, [PERSON] , діючи як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину. За час життя спадкодавця був придбаний автомобіль, марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий - загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 25.09.2020 року на ім`я [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа. До нотаріуса, з заявами про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] в шестимісячний строк прийняття спадщини звернулись: позивачка [PERSON] , як мама спадкодавця, та [PERSON] , як донька спадкодавця. Цей факт підтверджується витягами зі спадкової справи. У зв`язку із тим, що майнові відносини з приводу поділу спадщини є між [PERSON] та онукою [PERSON] , позивач вимушена урегульовувати питання припинення права власності на частину майна в судовому порядку. Повідомила, що вона намагалась неодноразово домовитись із опікуном онуки, а саме колишньою жінкою сина [PERSON] з приводу можливості реалізації чи викупу цієї машини, бо вона стоїть і старіє. Але опікун [PERSON] не йде на контакт та не бажає навіть надати відповідь, щодо її вимог про цю машину. До складу спадщини відкритої на час смерті спадкодавця серед іншого спадкового майна, увійшло право власності, автомобіль, марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований 25.09.2020 року, 1/2 частина між спадкоємцями. Таким чином, позивачем заявлено, що вона є співвласницею майнових прав на зазначений автомобіль, частка якої у праві спільної часткової власності становить 1/2 часток. В свою чергу, відповідач подала заяву про прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця, фактично прийняла 1/2 частку від відкритої спадщини у склад якої увійшло право власності померлого на 1/2 частку на автомобіль, марки CITROEN, модель C4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип - загальний легковий - загальний хетчбек-В. реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 25.09.2020 року, 1/2 частина між спадкоємцями. Відповідач в право власності вступив, але подальших дій чинити не бажає. Реалізовувати майно чи викупати його категорично відмовляється. В цей час машина гниє та руйнується. Даний автомобіль є неподільною річчю, а тому для реєстрації права власності на автомобіль, крім права на користування, володіння яке наявне у спадкоємців з часу відкриття спадщини, необхідним є здійснення спільних дій співвласниками на проведення державної реєстрації набутих прав спільної часткової власності на нього, відповідно до Постанови КМУ від 07.09.1998 року №1388 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на всі автомобілів. мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівприченів, мотоколясок інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Крім того, стороною позивача проведено оцінку вартості спірного майна, вартість якого визначено в розмірі 134139 гривень. Просить припинити право власності на майно, а саме частину автомобілю марки CITROEN, модель C4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип - загальний легковий - загальний хетчбек-В. реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 25.09.2020 року на ім`я [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , спадкоємиці [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , в обмін на сплату оціночної вартості частини автомобіля, а саме 67070 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025 року, цивільну справу №208/672/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г. Згідно до довідки відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, яка надійшла до суду 29.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.01.2025 року позовну заяву залишено без руху. 17.02.2025 року на виконання ухвали суду від 31.01.2025 року, позивач [PERSON] подала виправлену позовну заяву. Ухвалою суду від 19.02.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.06.2025 року витребувано у державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [PERSON] ,\~ [INFO] , який помер [INFO] . 26.06.2025 року на виконання ухвали суду від 05.06.2025 року, державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г. надала копію спадкової справи після померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 02.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 22.04.2025 р. законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , подавала до суду заяву, у якій повідомила, що не заперечує проти продажу автомобіля, що входить до складу спадщини після смерті [PERSON] та погодилась на розподіл виручених коштів у рівних частинах між спадкоємцями її донькою та [PERSON] . Просить перерахувати 50% коштів, що належать донці, на її валютний рахунок у доларах США в польському банку. Просить врахувати, що вона перебуває за кордоном, тому не має можливості з`явитись до суду особисто. Третя особа - Державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г. подала до суду клопотання, якому просить просить розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. Третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради подала до суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 14.04.2025 року, у якому зазначено, що згідно до наданих документів, до теперішнього часу після смерті [PERSON] в спадщину на автомобіль не вступили ні його мати [PERSON] , ні його малолітня донька [PERSON] , [INFO] , а тому на сьогоднішній день частки автомобіля не належать дитині у зв`язку з чим відсутній предмет спору. Вважають, що припинення права власності на частку автомобіля, яка належить малолітній [PERSON] , [INFO] , є передчасним у зв`язку з відсутністю предмету спору. 01.10.2025 року у судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що онука заявляла свої права на машину, але у спадщину не вступила. Долучила до матеріалів справи свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.09.2025 року на частку автомобіля марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий - загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчене державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстрі за №2-2221. Просила позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~01.10.2025\~року у судовому засіданні після судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. На підставі ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалення судового рішення було відкладено та визначено дату та час судового засідання, в якому буде відбуватися проголошення судового рішення, про що учасники справи були повідомлені у спосіб, встановлений ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 2790, батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №11. Свідоцтво про поховання №1173 від 30.12.2022 року видане [PERSON] щодо померлого [PERSON] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 19.05.2023 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] власник автомобіля марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий - загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , колір чорний, дата реєстрації 25.09.2020 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 04.11.2024 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстрі за №2-2477, земельна ділянка площею 8,67 га за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, Українська сільська рада, яка належала померлому, по частині перейшла у спадок [PERSON] та [PERSON] . Право власності на частину земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №402205214 від 04.11.2024 року, земельна ділянка, площею 8,67 га, у частці належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 04.11.2024 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстрі за №2-2476, квартира [ADDRESS] , яка належала померлому, по частині перейшла у спадок [PERSON] та [PERSON] . Право власності на частину квартири підлягає державній реєстрації. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №402203884 від 04.11.2024 року, квартира [ADDRESS] , у частці належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до звіту з оцінки майна від 24.12.2024 року, автомобіль марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , має вартість 134139,00 грн. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2025 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстрі за №2-2221, автомобіль марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий - загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого ТСЦ 1244 25 вересня 2020 року, що належав померлому, по частині перейшла у спадок [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на частку видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на частку ще не видано. З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд виходить з наступного. За змістом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма закріплена в статті 321 ЦК Українита зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частинами 1-3\~статті 368 ЦК України,\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. З врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення права на частку у спільному майні інших співвласників та отримання ними грошової компенсації вартості частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом (частина 2статті 183 цього Кодексу). Згідно з частиною 2\~статті 183 ЦК України\~неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Тобто, якщо втрачається цільове призначення речі, то вона є неподільною. Серед прикладів неподільних речей:\~транспортні засоби, побутова техніка тощо. Така річ або продається і поділу підлягають отримані за неї гроші, або річ зберігається за одним з власників із наданням іншим грошової або іншої компенсації. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина 1\~статті 365 ЦК України). Аналіз положень частини 1\~статті 365 ЦК України\~дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини 1 цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 18 липня 2019 року у справі № 210/2236/15 та від 14 травня 2021 року у справі № 344/120/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 зробила висновок, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини 1\~статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини 1\~статті 365 ЦК України\~(«таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи. Наявність умови визначеної частиною 2\~статті 365 ЦК України\~дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Транспортний засіб у розумінні частини 2\~статті 183 ЦК України\~є неподільною є річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, надання одному із співвласників у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності є неможливим. За змістом вищенаведеної норми така річ як автомобіль зберігається за одним з власників із наданням іншим грошової або іншої компенсації. Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року за\~№ 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За\~статтею 1216 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша\~статті 1267 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Статтею 1296 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (висновок Верховного Суду у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц). Згідно з ч. 1\~ст. 1219 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що 29.09.2025 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого сина [PERSON] на частку автомобіля марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий - загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчене державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстрі за №2-2221. У зазначеному свідоцтві вказано, що свідоцтво про право на спадщину на частку ще не видано. Окрім того, відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 14.04.2025 року №8вих-20/296 встановлено, що припинення права власності на частку автомобіля, яка належить малолітній [PERSON] , [INFO] , є передчасним у зв`язку з відсутністю спору. Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав. Отже, з матеріалів справи вбачається, що малолітня [PERSON] не прийняла спадщину після померлого батька [PERSON] та не отримала свідоцтво про право на спадщину відносно автомобіля марки CITROEN, модель С4, 2005 року випуску, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип загальний легковий - загальний хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , тим самим не набула права власності на зазначене майно. Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про припинення права власності на частку у майні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ч.1 та ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed