Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

12.12.2024 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 85969,69 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 10000, 00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 4278482 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого останній отримав позику в сумі 13600 грн. строком на 360 днів зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач отримав кредит, але свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на 26.08.2024 становить 85969,69 грн. : 13589,52 грн. -заборгованість за кредитом; 72380,17 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. 26.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги №26/08/2024, згідно якого до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за Договором №4278482 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором №4278482 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024 в розмірі 85969,69 грн. Ухвалою від 17.01.2024 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду на 31.03.2025, в порядку спрошеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.01.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Розгляд справи неодноразово відкладався, у т.ч. на 26.09.2025 року. Ухвалою суду\~від 26.09.2025\~призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Також, суд перейшов до стадії ухвалення рішення до 01.10.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 4278482 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого останній отримав позику в сумі 13600 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом, (а.с. 11-24). 07.01.2024 відповідачка отримала кредитні кошти на свій банківський рахунок (а.с.25,84). 26.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги №26/08/2024, згідно якого до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за договором №4278482 від 07.01.2024. (а.с. 37-45). Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача [PERSON] станом на 26.08.2024 становить 85969,69 грн., з яких: 13589,52 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 72380,17 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 26-30). Оцінка суду. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів погашення боргу відповідачем до суду не надано, що свідчить про порушення кредитного зобовязання. Тому з метою захисту майнових прав товариства, до якого перейшло право вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем було понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.8, 46-52). Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: approved