Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що з 30.04.2011 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.07.2018 року по справі № 641/3210/18, яке 02.08.2018 року набрало законної сили, шлюб розірвано. При цьому, відповідачка [PERSON] з січня 2018 року і по теперішній час, нехтуючи сімейними цінностями, про свого малолітнього сина [PERSON] взагалі не піклується, матеріально не забеспечує. В березні 2022 року в наслідок самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків він вимушений був відправити сина до Німеччини зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . В червні 2022 року відповідачка [PERSON] , перебуваючи у місті Унна в Німеччині, примусово відібрала малолітнього [PERSON] у матері позивача [PERSON] - [PERSON] та забрала його проживати разом з нею, її співмешканцем [PERSON] та їх спільним сином [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , вчиняла стосовно нього насилля та заподіювала йому тілесні ушкодження, а також систематично зловживала спиртними напоями, вчиняла постійні сварки з співмешканцем [PERSON] та сусідами, внаслідок чого малолітній [PERSON] неодноразово втікав від відповідачки [PERSON] до своєї бабусі [PERSON] , остання 13.06.2022 року звернулася до відділу у справах молоді міста Унна Німеччини з заявою про примусове визнання права на проживання її онука [PERSON] у зв`язку з небезпекою дитини. За таких обставин, малолітній [PERSON] 12.10.2022 року був тимчасово взятий під опіку відділом у справах молоді Унинського районного округу відповідно до розділу 42а Соціального кодексу (SGB) VIII та поміщений до [PERSON] матері позивача. В липні 2023 року малолітній [PERSON] у супроводі бабусі [PERSON] повернувся до м. Харкова та з цього часу проживає з ним в квартирі за адресою : [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. У зв`язку з чим позивач просить суд: Визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом з ним- батьком [PERSON] [INFO] Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 10 травня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2024 року задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року задоволено клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, 09.12.2024 року до канцелярії суду надійшов відзив в якому вона заперечувала проти позову у повному обсязі та зазначила що вона проживає у країні Ірландія, має житло та соціальну підтримку та дитині було б краще з нею. Дитину вивезли з Німеччини до Харкова без її згоди. Також зазначила що надсилає синові гроші по можливості, але не менше 2000 грн на місяць. Представник 3 особи Департамент служб у справах дітей ХМР надав до суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини та заяву по розгляд справи без його участі. Суд заслухавши доводи сторін, до слідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського, міського управління юстиції 09.08.2011 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 955 та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 85) Малолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.03.2025. [PERSON] матеріально забезпечений, є волонтером БО «БФ «Сестра милосердя», який з 2014 року здійснює допомогу пораненим у військовому шпиталі м. Харкова відповідно до довідки «БФ «Сестра милосердя» (а.с. 136). Психіатричних у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання батьківських обов`язків не виявлено, станом на 05.03.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 122, 125-126). Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» від 28.03.2024, де малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку згідно укладеної декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. У період з 01.01.2023 по теперішній час при зверненні за медичною допомогою до медичного закладу дитину супроводжував батько, [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , не зверталася до поліклініки з питань, які стосуються здоров`я дитини та не супроводжувала її під час відвідування поліклініки у період з 01.01.2023 по теперішній час (а.с.123) Згідно з інформацією адміністрації КЗ «Харківський ліцей № 95 Харківської міської ради», де навчається малолітній [PERSON] , [INFO] , хлопчика виховує батько, [PERSON] . Зв`язку з мамою учня, [PERSON] , класний керівник не має. На даний час місце знаходження матері не відоме. Всі шкільні питання вирішує батько дитини. [PERSON] батько учня, відповідальне ставиться до навчання та виховання сина. Вдома створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Батько завжди підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Батько приділяє належну увагу сину та бере активну участь у навчанні та вихованні сина (а.с. 115). Згідно з інформацією адміністрації ТОВ ФК «Металіст», де у футбольній академії «Металіст» у віковій групі 2011 р.н. з жовтня 2023 року навчається малолітній [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [PERSON] , постійно приводить сина на заняття та забирає після тренування, вирішує всі організаційні питання, турбується та витрачає багато часу на належне виховання сина, завжди знаходиться на зв`язку, цікавиться успіхами [PERSON] , постійно відвідує футбольні матчі, вболіває за команду та сина. Стосовно мами Іллі адміністрація АФ «Металіст» нічого повідомити не може, так як ніколи її не бачили і не спілкувалися з нею (119-121). З листа міського голови з соціальних, житлових та демографічних питань міста Унна Німеччини від 05.08.2022 року та зі спільного листа сусідів відповідачки [PERSON] від 09.10.2022 року в місті Унни вбачається, що було декілька скарг від сусідів на шум з вечора до ночі в квартирі за місцем проживання відповідачки [PERSON] , внаслідок чого сусіди неодноразово викликали поліцію. Під час відвідування службами в квартирі у відповідачки [PERSON] було не прибрано, відчувався неприємний запах, відповідачка [PERSON] була у стані алкогольного сп`яніння. Малолітній [PERSON] майже постійно мешкав у бабусі та дідуся, та майже не жив з матір`ю [PERSON] (а.с. 101-102) За таких обставин, відповідно до листа міського голови міста Унна Німеччини від 20.11.2023 року, малолітній [PERSON] 12.10.2022 року був тимчасово взятий під опіку відділом у справах молоді Унинського районного округу відповідно до розділу 42а Соціального кодексу (SGB) VIII та поміщений до [PERSON] (матері позивача [PERSON] )(а.с. 97-98). З вищевказаного листа міського голови міста Унна Німеччини від 20.11.2023 року також вбачається, що Управління у справах молоді має право та зобов`язане виконувати всі правові дії, необхідні для благополуччя дитини або підлітку протягом часу, коли дитина перебуває під опікою. Мама, [PERSON] , часто перебувала під алкогольним сп`янінням, а сусіди викликали поліцію через шум. За словами дитини, [PERSON] , він не хоче жити з мамою, тому що вдома щовечора кричать. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання неповнолітніх дітей з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини № 178 від 10.04.2025 року Департамент служб, як представник органу опіки та піклування , вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] . [INFO] , разом з батьком, [PERSON] (а.с. 70-71). Враховуючи викладене, виходячи з інтересів малолітньої дитини, добросовісне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно б впливали на її виховання чи розвиток, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 10 травня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з положеннями статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, , суд вважає за можливе стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 10 травня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 968, 96 грн. а також судовий збір на користь держави в розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved