Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Збаразького районного суду Тернопільської області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи побутовим споживачем природного газу, користується послугами з його розподілу, проте свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг належним чином не виконує. Внаслідок цього за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] утворилася заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 2826 грн 95 коп.. ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільної системи, який надає відповідачу послуги з розподілу природного газу відповідно до укладеного договору розподілу природного газу, що є договором приєднання відповідно до статті 634 ЦК України та типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року. Відповідач шляхом фактичного споживання природного газу та оплати виставлених рахунків приєдналася до зазначеного договору. Розмір плати за послуги з розподілу природного газу визначається відповідно до тарифу, встановленого постановами НКРЕКП, який розраховується виходячи з обсягу річного споживання природного газу. Відповідач не здійснила оплату наданих послуг, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з неї заборгованість в розмірі 2826,95 грн за надані послуги з розподілу природного газу, а також додаткові нарахування у вигляді інфляційних втрат в розмірі 244,30 грн та трьох відсотків річних 57,62 грн та пені 70, 20 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~На адресу суду від представника відповідача - адвоката Братівника І.В. - надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. У відзиві зазначено, що між відповідачем [PERSON] та оператором газорозподільних мереж не укладалося жодних договорів про розподіл природного газу, а також заява про приєднання до типового договору не підписувалася і не подавалася. Представник відповідача\~зазначив,\~що позивач\~безпідставно посилається\~на типовий\~договір транспортування\~природного газу,\~заяв на\~приєднання до\~якого відповідач\~не підписувала,\~а сам\~договір,\~долучений до\~матеріалів справи,\~є лише\~зразком,\~який не\~містить відомостей\~про виконавця\~та не\~свідчить про\~приєднання споживача\~до його\~умов.Також представник відповідача вважає безпідставним посилання позивача на постанови НКРЕКП, оскільки вони, на його думку, не є чинними нормативно-правовими актами, оскільки не пройшли державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України, як цього вимагає стаття 117 Конституції України та Указ Президента України №493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади». Відтак, встановлені ними тарифи не можуть бути визнані обов`язковими для споживачів. У відзиві також зазначено, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є недостовірним і завищеним, оскільки часткові оплати здійснювалися, проте не враховані у поданому розрахунку, а жодних актів звірки між сторонами не проводилось. Посилаючись на викладене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю як безпідставному та недоведеному (а.с.45-47). \~ \~ \~ \~Від представника позивача адвоката Дубчака С.П. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечив доводи представника відповідача Братівника І.В. та просив позов задовольнити у повному обсязі. У своїй відповіді зазначив, що твердження відповідача про відсутність договірних відносин між сторонами не відповідають дійсності, оскільки такі відносини виникли на підставі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року. Відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем, факт приєднання споживача до умов договору розподілу підтверджується вчиненням ним дій, які свідчать про намір користуватися послугами з розподілу природного газу, зокрема - споживанням газу, підписанням актів обстеження, прийняттям на облік лічильника та сплатою рахунків. Споживачем [PERSON] здійснювалося фактичне користування природним газом за адресою проживання: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу від 08.01.2025 року, актом про розпломбування та демонтаж побутового лічильника газу від тієї ж дати, а також актом про пломбування та монтаж лічильника від 12.02.2024 року та актом про встановлення нового лічильника газу побутового споживача №60 від 15.05.2024 року. Також зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства споживач, підключений до газорозподільної системи, є зобов`язаним укласти договір розподілу природного газу. Приєднання [PERSON] до умов договору підтверджується фактичним споживанням природного газу, що свідчить про її акцептування умов типового договору розподілу. Щодо доводів відзиву про безпідставність розрахунку заборгованості, представник позивача вказав, що розрахунок здійснений відповідно до тарифів, встановлених постановами НКРЕКП, а відомості про обсяги розподілу та нарахування підтверджуються даними особового рахунку споживача. Доводи представника відповідача про нібито неконституційність актів НКРЕКП позивач вважає юридично безпідставними, оскільки відповідно до статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» нормативно-правові акти Регулятора є чинними та підлягають застосуванню до моменту їх скасування у встановленому порядку. Крім того, позивач послався на положення Закону України «Про ринок природного газу» та Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, зазначивши, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» є належним оператором газорозподільної системи, ліцензія якого поширюється, зокрема, на територію Кременеччини, включаючи с-ще Вишнівець, де проживає відповідач. З огляду на викладене, представник позивача вважає, що доводи відзиву є надуманими та спрямованими на уникнення виконання грошових зобов`язань за надані послуги, а матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості в сумі 2 826 грн 95 коп., а також підстави для стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та судового збору. У зв`язку з цим представник позивача просив суд прийняти відповідь на відзив до розгляду та врахувати її при ухваленні рішення, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача Дубчак С.П. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява в які він просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Братівник І.В. в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від останнього надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги з підстав наведених у відзиві не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу від 08.01.2025 року, складеним представником Тернопільської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.9). Зазначеним актом встановлено, що об`єкт споживання підключений до газової мережі, здійснюється облік спожитого газу за лічильником METRIX /G-4, серійний номер 005333, пломба №80315575, що підтверджує наявність фактичного користування послугами з розподілу природного газу. Крім того, акт №71 про розпломбування та демонтаж побутового лічильника газу побутовому споживачу від 12.02.2024 року (а.с.10), акт про монтаж пломбування та введення в експлуатацію лічильника газу побутовому споживачу від 12.02.2024 року (а.с.10), акт №60 про монтаж та опломбування лічильника газу побутовому споживачу від 15.05.2024 року (а.с.11) акт про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу від 15.05.2024 року (а.с.11), підписані споживачем [PERSON] без зауважень, що свідчить про її обізнаність з фактом надання послуг і здійснення технічного обслуговування обладнання. З копії довідки про фінансовий стан споживача вбачається, що відповідач є абонентом Тернопільської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за особовим рахунком № [NUMBER] , місце споживання - [ADDRESS] . З довідки також вбачається, що об`єкт підключений до газопостачання, облік споживання здійснюється через лічильник METRIX G-4, заводський номер 005533, показник станом на 30.09.2023 року - 27085 м?. Річна замовлена потужність становить 1074,00 м?, а місячна вартість послуги з розподілу природного газу за тарифом 2,10 грн за 1 м? складає 187,95 грн (а.с.13). Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року, регулюються правовідносини між оператором газорозподільної системи та споживачем, у тому числі щодо обов`язку здійснювати своєчасну оплату послуг за встановленим тарифом (а.с.14-17). Типовим договором розподілу природного газу для побутових споживачів, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, положення якого є обов`язковими для сторін з моменту приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаних споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 або у додатку 2 до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 цього договору). Згідно з пунктами 1.1, 2.1, 2.2, 4.1 Типового договору, послуга розподілу природного газу полягає у забезпеченні переміщення природного газу газорозподільною системою до об`єктів споживачів, а споживач, який фактично користується газом, є таким, що приєднався до умов цього договору (акцептував його). Отже, досліджені судом докази свідчать про наявність між сторонами договірних відносин, які виникли на підставі приєднання відповідача до умов типового договору розподілу природного газу, що підтверджується фактичним користуванням газом та підписанням технічних актів. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу наданих послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та\~Цивільним кодексом України. За нормами\~ст.11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору на вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.633 ЦК України публічним є\~договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяла\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.901 ЦК України \~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Доводи відповідача про те, що між сторонами не укладено письмового договору, не можуть бути прийняті судом, оскільки правовідносини з побутовими споживачами в сфері розподілу природного газу регулюються публічним договором. Як передбачено частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, умови публічного договору є обов`язковими для обох сторін після приєднання. У цьому випадку має місце як приєднання у формі подання підписаної заяви, так і фактичне споживання ресурсу. Фактичне користування [PERSON] природним газом за вказаною адресою, підтверджене відповідними актами та обліковими даними, свідчить про її акцептування умов договору розподілу природного газу та виникнення між сторонами договірних зобов`язань. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що позивач не довів факт надання послуг, оскільки наявність діючого вузла обліку газу, здійснення технічного обслуговування, встановлення та пломбування лічильника, а також наявність особового рахунку і тарифних розрахунків беззаперечно свідчать про фактичне надання послуг з розподілу природного газу. Суд не вбачає підстав вважати відсутність актів звірки перешкодою для нарахування чи стягнення плати за розподіл газу. Обсяг та вартість послуг визначаються за даними обліку та застосованим тарифом; акти звірки мають інформаційний характер і не є передумовою виникнення обов`язку з оплати. Водночас відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження сплати вказаної заборгованості або здійснення часткових оплат, на що посилався представник відповідача у відзиві. Будь-яких квитанцій, виписок чи платіжних доручень від відповідача матеріали справи не містять. Наголошуючи на «часткових оплатах», відповідач, по суті, підтверджує факт користування послугами, однак не доводить розмір та періоди таких платежів. Суд також не бере до уваги посилання представника відповідача на нібито неконституційність актів НКРЕКП, оскільки відповідно до статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації та є обов`язковими до виконання. Відповідно до пункту 7.4 розділу VII Типового договору розподілу природного газу, споживач зобов`язаний щомісяця здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Так, згідно з розрахунком заборгованості за послуги з розподілу природного газу, наданим позивачем, сума боргу за період з 01 лютого 2024 року по 30 квітня 2025 року становить 2826 грн 95 коп. Розрахунок виконано відповідно до тарифу 2,10 грн за 1 куб. м (з ПДВ), встановленого постановою НКРЕКП №199 від 30.01.2024 р. «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30.12.2022 р. №1944» (а.с.12). Судом також досліджено розрахунок інфляційних втрат, пені та трьох відсотків річних. Згідно з ним, сума інфляційних втрат становить 244 грн 30 коп., пені - 70 грн 20 коп., сума трьох відсотків річних - 57 грн 62 коп. (а.с.1819). Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 3199 грн 07 коп., що складається з: - основного боргу - 2 826 грн 95 коп.; - інфляційних втрат - 244 грн 30 коп.; - трьох відсотків річних - 57 грн 62 коп.; - пені - 70 грн 20 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини з розподілу природного газу між сторонами виникли в установленому законом порядку, позивач належним чином надавав відповідачу послуги, які остання не оплатила. Відповідач не надала належних та допустимих доказів, що спростовують вказане, а тому її заперечення визнаються безпідставними. Позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як такі, що підтверджені належними та допустимими доказами та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 2422 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію за №4854 від 22.05.2025 року (а.с.7), платіжну інструкцію №4100 від 01.04.2025 року (а.с.24). На підставі наведеного та

Outcome: approved