Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до Рокитнівського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2024 р. між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладений кредитний договір N 03.10.2024-100001854, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн. строком на 105 днів до 15.01.2025 р., зі сплатою відсотків. Процентна ставка «Стандарт» -фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (чергові періоди)та процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка використовується протягом чергових періодів, наступних за черговими, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Умовами договору сторони передбачено сплату комісії за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості в сумі 420 грн., неустойку - 60 грн. за кожен день невиконання або неналежного виконання зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання. Позивач зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6000 грн. Однак, відповідач порушив умови договору в частині своєчасної погашення заборгованості по тілу кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 15300 грн., з яких: 6000 грн. тіло кредиту, 5040 грн. заборгованості по процентам, 420 грн. комісії, 840 грн. додаткової комісії та 3000 грн. неустойки. Ухвалою від 08.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2024 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03.10.2024-100001854, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 6000,00 грн., строком на 105 дні, дата повернення кредиту 15.01.2025 р. (а.с. 14-20) Процентна ставка "стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ"- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "стандарт". Умовами договору передбачено, що розмір процентної ставки не може бути збільшено в одностороньому порядку (п. 7 Договору). Відповідно до п. 8 Договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 7 % від суми кредиту - 420 грн., комісія за обслуговування кредитної лінії ( п. 9 Договору) - 420 грн. у кожному з двох чергових періодів наступних за першим черговим періодом. Нараховується та обліковується впертіший день кожного з двох чергових періодів, наступних за першим і сплачується згідно Графіку платежів. Пунктом 17 Договору узгоджено, що неустойка: 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання зобов`язання. На підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується інформацією ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 12.05.2025 р. (а.с. 10). Однак, відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Згідно наданого позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 15300 грн., з яких: 6000 грн. тіло кредиту, 5040 грн. заборгованості по процентам, 420 грн. комісії та 3000 грн. неустойки, 840 грн. додаткової комісії. Отже, спірні відносини виникли із зобов`язальних правовідносин та з приводу неналежного виконання умов договору, які регулюються положеннями ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою та третьою \~статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Однією з форм укладення договору, відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України є письмова форма і якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У\~статті 3\~вказаного Закону\~України "Про\~електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 зазначеного Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Положеннями статті 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс -коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Отже, із змісту вищенаведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем, у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 03.10.2024 року, підтвердження укладення кредитного договору, підписано шляхом накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторонами погоджено предмет та умови договору. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Договір є таким, що укладений. Таким чином, після укладення договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. На виконання умов договору, товариство перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 6000 грн. Проте, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем по тілу кредиту в сумі 6000 грн. Вказана заборгованість не спростовна відповідачем. Відповідач будь-яких заперечень та доказів у спростування вказаних обставин, зокрема щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, належного виконання своїх обов`язків суду не надав. А відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 6000 грн. ТОВ "Споживчий центр" пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Сторони узгодили, що процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7 Договору). Пунктом 12 Договору передбачено, щоденна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування ним про стягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Обчислюється: 1% ( денна процентна ставка) = (6300/6000)/105*100%. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишку кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Здійснивши розрахунок відсотків, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5040 грн. відсотків за період з 03.10.2024 р. по 15.01.2025 (6000*63 дні *1% дні = 3780 грн.; 6000*42дні *0,5% = 1260 грн.). Отже, стягненню з відповідача підлягають нараховані позивачем проценти у сумі -5040 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нараховану неустойку -3000 грн. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтями 1 та 3\~Закону України\~«Про відповідальність\~за несвоєчасне\~виконання грошових\~зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Умовами кредитного договору ( п. 17 Договору) передбачено, що неустойка: 60 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання зобов`язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що крім неустойки в сумі 3000 грн. позивач просить стягнути з відповідача і комісія в сумі 1260 грн. (420 грн. та 840 грн. дод комісія) ( а.с. 11). Щодо стягнення неустойки (штраф, пеня) та інших, передбачених договором платежів, суд зазначає наступне. Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан на всій території України та який триває станом на теперішній час. Враховуючи викладене, нарахування позивачем неустойки за невиконання зобов`язань не відповідає вимогам вищевикладених нормативно-правових актів, тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. Отже, стягненню з відповідача підлягають 6000 грн. заборгованості по тілу кредита та 5040 грн. заборгваності по процентам за користування кредитом, що сумі становить 11040 грн., тобто 72 % від суми, заявленої до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Отже, на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір 1744,00грн. (2422,4*72/100=1744).

Outcome: approved