Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

26.08.2025\~року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (відповідач) заборгованість за кредитним договором №39079-02/2024 від 23.02.2024 року в розмірі 10000 грн 00 коп із яких: 4000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу; 6000 грн 00 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом, вказуючи на те, що відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договором факторингу. Ухвалою судді від 27.08.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 07.10.2025 року. Представник позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~ з`явився. Направлене на його адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від нього не надійшло, тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено\~в\~судовому\~засіданні 23.02.2024\~року\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Аванс\~кредит» та\~ [PERSON] \~укладено\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №39079-02/2024\~ (надалі\~договір),\~ відповідно\~до умов\~якого останньому\~надано грошові\~кошти в\~сумі 4000\~грн 00\~коп строком\~на 120\~днів (п.п\~1.1,\~1.2\~Договору),\~дата погашення\~кредиту 21.06.2024\~року,\~ з визначенням стандартної процентної ставки 2.50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору (п.п.1.4.1 Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором W1805, при цьому відповідачем в заявці-анкеті на отримання кредиту під час укладення договору вказано особисто банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу для надання коштів - 4149-50хх-хххх-2383 (а.с.5-9, 10, 11-12, 13, 14). Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (ТОВ «УПР») від 30.01.2025 року за № 3466_250130165138 підтверджується факт перерахування 23.02.2024 року ТОВ «Аванс кредит» через ТОВ «УПР», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків через систему iPay.ua за договором на переказ коштів №ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 року, коштів в сумі 4000 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] (а.с.15). 19.09.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 19-23). Згідно з актом прийому - передачі Реєстру боржників від 19.09.2024 року за Договором факторингу № 19092024 від 19.09.2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників (а.с.24). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19092024 від 19.08.2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №39079-02/2024 становить 10000 грн 00 коп, із яких: 4000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу, 6000 грн 00 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 25). Згідно з\~розрахунком заборгованості\~ за \~кредитним договором №39079-02/2024 від 23.02.2024 року, розмір заборгованості [PERSON] станом на 19.09.2024 року становить 10000 грн 00 коп, із яких: 4000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу, 6000 грн 00 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.16-17). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи \~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», видом фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг (а.с. 30). Статтею 205 ЦК України\~встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно \~зі ст. 611, 625 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом\~ст. 1079 ЦК України\~сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, що передбачено ч.1 ст. 512 ЦК України. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України. Відповідно до ст.\~12, 81\~ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Аванс\~кредит» та відповідачем, а в подальшому договору факторингу між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів», за яким ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги ТОВ «Аванс кредит» до боржників, вказаних у реєстрі боржників. При цьому, ТОВ «Аванс\~кредит» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з\~ вищевикладеного,\~ враховуючи неналежне\~виконання відповідачем\~зобов`язань за\~кредитним договором № 39079-02/2024 від 23.02.2024 року, а також наявність договору факторингу від 19.09.2024 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 3028 грн 00 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 1).

Outcome: approved