Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-03 00:00:00

Представник заявниці адвокат Демчик В.І., який діє на підставі ордеру серії СА №1135549 від 18.09.2025, звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що заявниця тимчасово проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] в с. Яснозір`я Черкаського району. В лютому 2025 року у [PERSON] було виявлено злоякісну пухлину-рак внутрішніх органів, а [INFO] він помер в с. Яснозір`я Черкаського району. Відразу після його смерті заявниця викликала працівників поліції, які за результатом огляду місці події склали висновок щодо ненасильницької смерті [PERSON] [INFO] заявниця поховала чоловіка на цвинтарі в с. Яснозір`я, а 11.08.2025 звернулась до сімейного лікаря для отримання довідки про причину смерті, проте їй було відмовлено, оскільки лікар не оглядала тіла померлого. Відсутність медичних документів про причину смерті [PERSON] унеможливило здійснення державної реєстрацію факту його смерті, внаслідок чого заявниця звернулась до суду з даною заявою. 26.09.2025 судом відкрито провадження у справі. Від заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника такої особи, а також зазначено, що при розгляді заяви така особа покладається на розсуд суду. Представник заявниці в судовому засіданні підтримав вимоги заявниці та наполягав на їх задоволенні посилаючись на те, що на теперішній час в інший спосіб неможливо підтвердити факт смерті [PERSON] належним документом, окрім судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть зареєструвати факт смерті. В якості свідка судом було допитано [PERSON] . Свідок пояснив, що працював поліцейським Черкаського СРПП ВПД №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області і 04.08.2025 близько 23год 30хв прибув разом з колегою за викликом про смерть громадянина до житлового будинку в с. Яснозір`я Черкаського району. На території будинку ними було виявлено тіло померлого без ознак насильницької смерті, про що ним було складений відповідний висновок. Особу померлого він встановлював на підставі паспорту громадянина [PERSON] , [INFO] , який йому надала заявниця. Заявниця повідомляла поліцейських про те, що померлий хворів на рак шлунку і від неї було відібрано письмові пояснення з приводу обставин настання смерті. Заявниці було роз`яснено необхідність повідомити сімейного лікаря про факт смерті та отримання медичної довідки про смерть. Оскільки ознак насильницької смерті виявлено не було, то після складання висновку поліцейські залишили житловий будинок. 31.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення у справі. Заслухавши пояснення представника заявниці, свідка, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Заявниця та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1976, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 19.09.1976 /а.с. 16/. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 17.01.2002, громадянин [PERSON] народився [INFO] в х. Чкалова Семенівського району Полтавської області і з 25.01.1989 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 17/. Відповідно до медичної документації КНП «Клінічний центр онкології, гематології, трансплантології та паліативної допомоги Черкаської обласної ради» [PERSON] з 04.02.2025 перебував на обліку та регулярно проходив стаціонарне лікування (шість разів) з приводу діагнозу С18.2-ЗНУ висхідної ободової кишки і з 17.07.2025 йому було рекомендовано паліативно-хоспісне лікування за місцем проживання із застосуванням, при необхідності, наркотичних анальгетиків /а.с. 24-32/. 04.08.2025 о 22год 26хв до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення заявниці про те, що 04.08.2025 о 22год 25хв в будинку за адресою: [ADDRESS] , помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідне повідомлення було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за №69866 /а.с. 22/. На місце події прибув екіпаж патрульної поліції, до складу якого входили інспектори Гонор А.Ю. та [PERSON] . За результатом огляду місця події поліцейським Гонором А.Ю. був складений висновок від 04.08.2025 щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання відповідно до якого поліцейськими встановлено наявність трупа [PERSON] , [INFO] /а.с. 9-12/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мошкінської сільської ради Яснозірського старостинського округу Черкаського району Черкаської області від 28.10.2025 за вих. №1404/05/464 на цвинтарі с. Яснозір`я Черкаського району Черкаської області 05.08.2025 був похований [PERSON] , 1955р.н., який помер [INFO] . 11.08.2025 заявниця звернулась до сімейного лікаря [PERSON] за довідкою про смерть [PERSON] /а.с. 23/ Листом КНП «Другий Черкаський міський центр ПМСД» від 13.08.2025 за вих. №645 заявницю було повідомлено про неможливість видачі лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі п. 2.4 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 /а.с. 14/ 15.08.2025 заявниця звернулась до ВДРАЦС у м. Черкаси з заявою про реєстрації факту смерті [PERSON] , проте листом від 20.08.2025 її було повідомлено про неможливість здійснення державної реєстрації смерті без надання документу, який є підставою для реєстрації смерті, що передбачений у п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 /а.с. 20, 48/. Заявниця стверджує, що на теперішній час відсутня можливість належним чином документально підтвердити факт смерті померлого [PERSON] та здійснити державну реєстрації такого факту, окрім як на підставі судового рішення, що й обумовило її звернення до суду з даної заявою. Надаючи оцінку доводам заявниці та заявленим нею вимогам суд виходить з наступного. За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Пунктом 2 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України Заява про державну реєстрацію смерті (додаток 17-1) подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть - не пізніше п`яти днів. Підпунктом 3 пункту 1 розділу IV Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Офісу Генерального прокурора 09 березня 2022 року № 177/450/46 (далі Порядок взаємодії державних органів при встановленні факту смерті), передбачено, що уповноважені працівники органів та підрозділів Національної поліції України за результатами огляду трупа, після з`ясування обставин смерті та за відсутності ознак насильницької смерті чи підозри на таку повідомляють територіальний заклад охорони здоров`я про необхідність оформлення лікарського свідоцтва про смерть. Згідно з пп. 3 розділу ІІ Порядку взаємодії державних органів при встановленні факту смерті працiвникам закладiв охорони здоров`я дозволяється видавати лiкарськi свiдоцтва про смерть та проводити видачу/захоронення тiл без направлення на судово-медичну експертизу за умови огляду трупа працiвником закладу охорони здоров`я на мiсцi перебування трупа зi встановленням факту вiдсутностi ознак насильницькоi cмepтi або на пiдставi наявної медичної документацiї iз закладiв охорони здоров`я (без уточнення). Відповідно до п.п. 2.2, 2.4 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. Забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Аналіз відповідних положень діючого законодавства свідчить, що передумовою видачі лікарського свідоцтва про смерть, є огляд трупа лікарем. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що заявниця не має можливості отримати лікарське свідоцтво про смерть свого померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки всупереч вимог діючого законодавства не було забезпечено огляду тіла померлого лікарем. До того ж всупереч вимог діючого законодавства родичами померлого було здійснено його поховання без отримання лікарського свідоцтва про смерть, внаслідок чого на теперішній час огляд його трупа лікарем є неможливим. Зазначені обставини унеможливлюють проведення державної реєстрації факту смерті померлого [PERSON] органами державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин підтвердження факту смерті [PERSON] можливе лише в судовому порядку з доказуванням його існування в загальному порядку в порядку окремого провадження. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53). Системний аналіз наявної у наданих суду для дослідження документах інформації свідчить, що існує достатньо відомостей на підтвердження того факту, що 04.08.2025 в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , було виявлено труп [PERSON] , [INFO] , без ознак насильницької смерті, що було зафіксовано працівниками Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області шляхом складання відповідного висновку від 04.08.2025 та фіксацією події із застосуванням фотозйомки. 05.08.2025 тіло померлого було поховано на цвинтарі с. Яснозір`я Черкаського району Черкаської області. За таких обставин суд доходить висновку про доведення існування факту смерті громадянина [PERSON] , оскільки такий факт доведений заявницею перед судом і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності та об`єктивності відповідного факту, а задоволення вимог заявниці сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та забезпеченню належного обліку та державної реєстрації фактів смерті фізичних осіб. Тож заявлені заявницею вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved