Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якій просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі № 761/11575/22 з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , змінивши їх розмір на 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; скасувати рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі N? 761/11575/22 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Свою позовну заяву обґрунтував тим, що утримує своїх батьків: матір - [PERSON] та батька - [PERSON] , перебуває у тяжкому матеріальному становищі, а тому не має змоги забезпечувати доньку усім необхідним для розвитку, навчання і відпочинку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. 09 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого [PERSON] зазначає, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, а [PERSON] починаючи з жовтня 2024 року не сплачує аліменти. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити. За змістом ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено наступне. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року у справі №761/11575/22 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу щомісячно, починаючи 17.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року у справі 761/35501/23 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року у справі №761/11575/22 Шевченківським районним судом м. Києва 09 січня 2023 року видано виконавчий лист. 23 січня 2023 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу щомісячно, починаючи 17.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак [PERSON] , починаючи з жовтня 2024 року не сплачує аліменти, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 квітня 2025 року, заборгованість Позивача по аліментам станом на 01 січня 2025 року складала 63 331,33 грн. [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі № 761/11575/22 з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , змінивши їх розмір на 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; скасувати рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі N? 761/11575/22 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Щодо позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, як Позивач так і Відповідач, зобов`язані здійснювати належне утримання своїх малолітніх дітей. Згідно з частиною 3 статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Верховний Суд у постанові від 29 січня 2021 року у справі №303/369/20 зауважив, що під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержував аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Так, [PERSON] зазначається, що на утриманні в нього перебувають батьки - матір - [PERSON] та батька - [PERSON] , та він перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказів на підтвердження того, що станом на дату подання позовної зави [PERSON] утримує батьків, а саме: [PERSON] та [PERSON] Позивачем не надано. Так само Позивачем не надано доказів, які підтверджують зміни у матеріальному становищі Позивача. З огляду на те, що передбачені законодавством підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, суд доходить до висновку, що вимога щодо зміни розміру аліментів на 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню. Щодо скасування рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі №761/11575/22. [PERSON] просив суд скасувати рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі N? 761/11575/22 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Однак, Шевченківський районний суд як суд першої інстанції не уповноважений скасовувати рішення, окрім як у випадку, якщо таке рішення є заочним. Відповідно до ч. 1 ст. 282 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі N? 761/11575/22 не є заочним та не розглядалось суддею Фроловою І.В. Ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті. Отже, судом, уповноваженим скасувати рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі N? 761/11575/22 є суд апеляційної інстанції, а саме Київський апеляційний суд, а не Шевченківський районний суд м. Києва як суд першої інстанції. Таким чином, суд доходить до висновку, що вимога Позивача щодо скасування рішення Шевченківського районного суду від 22 листопада 2022 року по справі N? 761/11575/22 не підлягає задоволенню. Щодо судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд доходить до висновку, що судові витрати з Відповідача не підлягають стягненню на користь Позивача. На підставі ст. 84, 180, СК України,

Outcome: dismissed