Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що між ПрАТ «СК «Надійна» та ТОВ «Епіцентр К» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту у формі полісу ТЗ№24122 від 21.07.2024, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , без франшизи. 23.11.2024 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.01.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до рахунку на оплату ФО-П [PERSON] №3522 від 26.11.2024 вартість ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] становить 22 735 грн, яка була виплачена на рахунок ФО-П [PERSON] на підставі платіжного доручення №862 від 06.12.2024. На момент вчинення ДТП у відповідача не було діючого полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 22735 грн страхового відшкодування та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «СК «Надійна» та ТОВ «Епіцентр К» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту у формі полісу ТЗ№24122 від 21.07.2024, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] . Франшиза договором не передбачена. Судом встановлено, що 23.11.2024 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.8). Довідка про дорожню пригоду містить посилання на те, що відповідач належить до пільгової категорії громадян та має посвідчення БАД [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.01.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн (а.с. 9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, 25.11.2024 представник власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6). Відповідно до рахунку на оплату ФО-П [PERSON] №3522 від 26.11.2024 вартість ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] становить 22735 грн. Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Пунктом третім ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. На підставі страхового акту №1833 від 04.12.2024 (а.с.5), позивач на виконання умов полісу виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] суму страхового відшкодування у розмірі 22735 грн, що підтверджується платіжним дорученням №862 від 06.12.2024 (а.с. 5,13). Позивач неодноразово звертався до відповідача із запитами щодо надання відповідного пільгового посвідчення, проте листи повернулися без вручення за закінченням терміну зберігання. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до пункту 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Водночас, згідно відповідей отриманих на запит суду від Управління соціальної та ветеранської політики та Департаменту цифрового розвитку та трансформації, інформація щодо встановлення відповідачу статусу учасника бойових дій відсутня. Будь-які інші дані про наявність у відповідача пільг на звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved