Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.04.2025 до Київського районного суду м.Полтави надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] . Також 01.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №1981140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту 7 000 гривень, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором загальний розмір заборгованості становить 14960 гривень, з яких за тілом кредиту 7 000 гривень, за процентами 7960 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1981140 від 01.06.2021 у розмірі 14960 гривень та судовий збір. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 03.04.2025 справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28.04.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. 22.05.2025 від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, відповідно до якої представник позивача прохав суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 500 гривень. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.06.2025 постановлено провести заочний розгляд справи. Заочним рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.06.2025 позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено повністю, стягнено з [PERSON] заборгованість у розмірі 14960 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.09.2025 заочне рішення від 26.06.2025 скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 06.10.2025 до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача, адвоката Працевитого Г. О., згідно яких сума процентів за кредитом нарахована поза межами кредитування. Так, згідно умов договору строк кредитування встановлено 30 днів. Відповідно до умов договору та додатку №1 було погоджено проценти за користування кредитом у розмірі 2 793 гривень. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту. Нарахування відсотків поза межами строку договору не відповідає нормам законодавства. Таким чином представник відповідача прохав суд зменшити загальну суму заборгованості [PERSON] за договором до 9 793 гривень (а. с. 187-191). Також 06.10.2025 до суду від представника відповідача, адвоката Працевитого Г. О., надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, згідно якого надана заява по суті справи є шаблонною, відсутній детальний опис обставин. Збирання доказів стороною позивача фактично не відбувалось, оскільки всі документи на підтвердження факту видачі кредиту, порядку видачі коштів та алгоритмів роботи є в наявності на веб-ресурсі позивача. Таким чином представник позивача прохав зменшити розмір витрат на правову допомогу у розмірі 1 500 гривень (а. с. 194-195). Представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Працевитий Г. О., в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача, адвокат Працевитий Г. О., у письмових поясненнях прохав суд розглядати справу за відсутності сторони відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що 01.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1981140 (а. с. 71-77). Сума кредиту складає 7 000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта. Знижена процентна ставка становить 1,33% в день та застосовується якщо клієнт у межах строку кредиту або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 83). Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит загальна вартість кредиту становить 9793 гривень (а. с. 70). Також суду надано паспорт споживчого кредиту (а. с. 78-79). Як вбачається з довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №29653-0403 від 04.03.2024 відповідачу було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень 01.06.2021 на банківську картку № [NUMBER] (а. с. 91). Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стороною відповідача не заперечується факт укладення кредитного договору №1981140 та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 7 000 гривень. За таких обставин суд вважає вказані обставини доведеними. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та позивачем укладено договір факторингу №02-24122001 (а. с. 87-90). Суду також надано платіжні інструкції про сплату за відступлення права вимоги до боржників по договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 (а. с. 96-97). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1981140 у розмірі 14960 гривень. (а. с. 82). Щодо нарахованих процентів суд зазначає наступне. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2025 становить 14 960 гривень, з яких прострочене тіло 7 000 гривень, прострочені відсотки 7960 гривень (а. с. 81). Судом також встановлено, що згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 вказано кількість днів прострочення за кредитним договором 176. Суд не може погодитися із порядком нарахування та вказаним розміром заборгованості за відсотками з огляду на наступне. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Крім цього, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 визначено, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.\~ Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не може слугувати підставою для нарахування кредитором відсотків передбачених договором після настання прострочення умова договору про право банка нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості (пункти 6.32. 6.36. постанови). За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягають відсотки у межах узгодженого сторонами строку 30 днів. При цьому суд зазначає, що стороною позивача не надано детального розрахунку заборгованості за кредитним договором. Судом також не встановлено за якою процентною ставкою відбулося нарахування відсотків у розмірі 7960 гривень. Позовна заява відомостей про порядок нарахування відсотків у такому розмірі не містить. За таких обставин суд бере до уваги розрахунок сторони відповідача, згідно якого стягненню підлягають: тіло кредиту у розмірі 7 000 гривень та відсотки у розмірі 2 793 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, слід стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 793 гривень. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 20.05.2025 року, рахунок №20.05.2025-22 від 20.05.2025 року на суму 10 500 гривень, копію платіжної інструкції № 38601 від 20.05.2025 року (а. с. 84-90, 112, 116-117). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Позовні вимоги задоволено на 65,46%. Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1585,70 гривень (2422,40*65,46%) та витрати на правову допомогу у розмірі 6873,30 гривень (10500*65,46%).

Outcome: partial