Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, в якому просив суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , та виключити відомості про громадянина [PERSON] , [INFO] , як батька, з актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] , [INFO] , - внести відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька, до актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни у графу «Прізвище» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] , [INFO] , та вказати « [PERSON] » замість « [PERSON] »; - внести зміни в графу «По батькові» актового запису № 1417 від 24.09.2024 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] , [INFO] , та вказати « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у серпні 2022 року він познайомився з [PERSON] , у них виникли близькі стосунки, від яких [INFO] народилась дитина - [PERSON] . На час зачаття та народження дитини і до теперішнього часу відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 17.03.2018 року у Харківському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 642. Згідно з результатом дослідження медичної лабораторії медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» за № 41786 від 27.02.2024 року ймовірність батьківства позивача щодо дитини становить 99,999993%. Медичне дослідження проводилось до державної реєстрації народження дитини, тому ім`я учасника дослідження - дитини вказано як [PERSON] , [INFO] . Позивач наголосив, що реєстрацію народження дитини вони здійснили 24 вересня 2024 року в Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1417. Батьком дитини при реєстрації народження був записаний відповідач [PERSON] , як чоловік матері дитини. Позивач стверджував, що після народження він завжди сприймав [PERSON], як свого сина, зустрічав відповідачку з пологового будинку, надавав їм моральну і матеріальну підтримку, опікувався дитиною. Разом з матір`ю дитини [PERSON] вони винаймали квартиру для спільного проживання. З метою реалізації своїх батьківських прав та обов`язків позивач звернувся з вказаною позовною заявою до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження і призначено підготовче судове засідання у справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 року клопотання позивача про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, з 25 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова змінив свою назву на Немишлянський районний суд міста Харкова. Зміна назви суду не змінює юридичної адреси, підсудності та структури суду. 18.08.2025 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи за № СЕ-19/121-25/15505-БД від 12.08.2025 року, зі змісту якого вбачається, що 24.07.2025 року та 31.07.2025 року для відбору порівняльних зразків до експертної установи з`явилися гр. [PERSON] , [INFO] , та малолітній [PERSON] , [INFO] . Громадянка [PERSON] не з`явилася. Станом на 12.08.2025 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не надходили. У зв`язку з наведеним та на підставі статті 72 ЦПК України експертна установа повідомила про неможливість проведення експертизи та матеріали справи були повернуті на адресу суду. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 10.09.2025 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 03.10.2025 року закрито підготовче засідання по справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Рух справи висвітлений у відповідних ухвалах суду. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник позивача адвокат Маюрнікова В.Н. у судовому засіданні повідомила суду, що позивач 06.09.2025 року мобілізований до лав Збройних сил України (далі - ЗСУ) тому він позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні особисто. Позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Крім того, просила застосувати положення ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні повністю визнала позов, просила суд його задовольнити та пояснила суду, що вона у 2022 році познайомилася з [PERSON] , через деякий час вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] , проте оскільки вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьком дитини був зареєстрований саме відповідач [PERSON] .. Відповідачка стверджувала, що з [PERSON] вона не бачилася з 2021 року та останній не має жодного відношення до її сина [PERSON] . Відповідачка наголосила, що вони з позивачем відразу після народження дитини зробили тест ДНК у приватній лабораторії, яким підтверджено батьківство позивача [PERSON] відносно сина [PERSON] . Також відповідачка пояснила, що не мала змоги з`явитися у визначені експертом дати до експертної установи з метою відібрання біологічного матеріалу для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної в межах цієї справи, оскільки вона має ще одну грудну дитину, яка також народилася у неї та позивача. Також відповідачка вважала недоцільним призначати повторно судову молекулярно-генетичну експертизу в межах цієї справи, оскільки позов вона визнає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи у cудове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача не наполягала на повторному призначенні судової молекулярно-генетичної експертизи у справі, посилаючись на те, що позивач через його мобілізацію не зможе з`явитися на виклик експерта на надати біологічні зразки для її проведення, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, допитавши свідка, суд встановив наступне. [INFO] [PERSON] народила дитину - сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.09.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20.02.2025 року за № 00049606863. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 24.09.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.09.2024 року за № 00047132911, між [PERSON] та [PERSON] 17 березня 2018 року укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 642. Згідно з відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр MEDUZAS від 16.12.2024 року, наданою на адвокатський запит № 20/16/12/2024 від 16.12.2024 року, у медичному центрі "Медузас" 27.09.2024 року укладено декларацію № 0001-7371-4010 з малолітньою особою [PERSON] , [INFO] , з лікарем-педіатром [PERSON] . До медичної установи супроводжують малолітню дитину [PERSON] (мати), [PERSON] (особа названа як бабуся), [PERSON] (особа названа як тато). До матеріалів справи позивачем долучено світлини, на яких зображений позивач [PERSON] , відповідачка [PERSON] та малолітня дитина. За твердженням відповідачки [PERSON] дитиною на фото є їхній спільний син [PERSON] , [INFO] . Крім того, у судовому засіданні досліджено відеозапис з нагоди святкування дня народження дитини, на якому зображені позивач [PERSON] , відповідачка [PERSON] та малолітня дитина, яка за поясненнями відповідачки, наданими під час дослідження відеозапису, є їхнім спільним сином [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , пояснила суду, що їй відомо, що її син з 2022 року зустрічався з відповідачкою [PERSON] , вони винаймали житло та проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Свідок наголосила, що оскільки відповідачка [PERSON] з 2018 року формально перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який до цього часу не розірвано, тому по-батькові дити за законом у свідоцтві про народження зазначено " [PERSON] ". Також свідок пояснила, що її син відвідував відповідачку, коли вона перебувала у пологовому будинку, забирав її з дитиною додому після пологів, опікувався весь час дитиною до часу його мобілізації до лав ЗСУ. Також, зазначила, що нещодавно у них народився ще один син, батьком якого є також [PERSON] .. Крім того, позивачем в обґрунтування позову надана копія результату медичного дослідження Медико-генетичного центру "МАМА ПАПА" за № 41786 від 27.02.2024 року, а саме результату аналізу ДНК на батьківство [PERSON] , [INFO] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого ймовірність батьківства складає 99,999993%. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що вони дійсно після народження їхнього сина [PERSON] зробили у приватній лабораторії тест ДНК на батьківство [PERSON] щодо їхнього сина [PERSON] . При цьому зазначила, що у вказаному результаті за її вказівкою було вказано прізвище, ім`я та по-батькові дитини - [PERSON] , оскільки на час проведення медичного дослідження дитина ще не була зареєстрована та, відповідно, ще не було видано свідоцтво про його народження. Разом з чим, з приводу вказаного письмового доказу суд зазначає таке. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зважаючи на те, що у наданій позивачем до суду копії результату дослідження № 41786 аналізу ДНК на батьківство від 27.02.2024 року вказано дані дитини - [PERSON] , [INFO] , суд позбавлений можливості прийняти вказане дослідження в якості доказу в межах розгляду цієї справи. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В ході судового розгляду цієї справи встановлено, що мати дитини [PERSON] , [INFO] , визнала, що біологічним батьком [PERSON] є саме позивач [PERSON] .. Крім того, відповідачка наголосила, що з відповідачем [PERSON] вона не бачилася з 2021 року та жодних стосунків з останнім не підтримувала. У пункті 10 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved