Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Стислий виклад доводів учасників справи. 13 червня 2025 року Рожищенським районним судом Волинської області ухвалено заочне рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. 24 червня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» Гурський Г. Ю. через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. Зазначає, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 13 червня 2025 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю, однак судом не вирішено питання розподілу судових витрат, понесених стороною позивача під час розгляду справи на професійну правничу допомогу. Позиція учасників справи. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» Гурський Г. Ю. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] будучи завчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв/клопотань не подавала. Процесуальній дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 15 вересня 2025 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі - ТОВ «Кошельок») Гурський Г. Ю. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3315707288-454719 від 05 вересня 2021 року в сумі 19922,60 грн. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 13 червня 2025 року позов ТОВ «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Згідно копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5506 від 29 травня 2019 року Гурський Г. Ю. має право на зайняття адвокатською діяльністю. 12 лютого 2025 року між адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок» було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги. З ордера на надання правничої допомоги серії АН № 1423070 встановлено, що ТОВ «Кошельок» уповноважено адвоката Гурського Г. Ю. представляти їх інтереси в Рожищенському районному суді Волинської області. З додатку до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року встановлено, що адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» у справі про стягнення з відповідача [PERSON] про заборгованості за кредитним договором надано ТОВ «Кошельок» правничу допомогу в розмірі 15000 грн. Відповідно до акта № 1 приймання-передачі правої допомоги до Договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» у зв`язку з підготовкою документів про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором ТОВ «КОШЕЛЬОК» було надано правничу допомогу на суму 15000 грн, а саме за: - оформлення документів щодо надання правничої допомоги - 1000 грн; - збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору - 4000 грн; - складання та відправка адвокатського запиту 1000 грн; - складання позовної заяви 4000 грн; - формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) 2000 грн; - відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі - 3000 грн. Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вирішенням питання розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи зазначаються у позові (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За змістом положень ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Поруч з цим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial