Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4536641 від 17.04.2021 року у розмірі 20000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 17.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4536641, на виконання якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн на умовах строковості, поворотності та зі сплатою відсотків. 23.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 74-МЛ, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4536641. Після відступлення позивачу перейшло права грошової вимоги до відповідача. Відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредіт-Капітал», ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 4536641 у розмірі 79400 грн, яку позивач просить стягнути, а також стягнути судові витрати витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За таких обставин, згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений кредитний договір № 4536641 на суму 20000 грн строком на 15 днів та остання зобов`язалася здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця. З платіжного доручення № 44060256 від 17.04.2021 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти в розмірі 20000 грн. на платіжну карту [PERSON] згідно кредитного договору № 4536641. 23.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» укладений договір відступлення прав вимоги № 74-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору відступлення за № 74-МЛ містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 4536641, розмір якої становить 79400 грн та складається із: 18000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 59400 грн залишок заборгованості за відсотками, 2000 грн - залишок по комісії. З претензії №\~20957370/1345 від 13.06.2025 року вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] про заборгованість за кредитним договором № 4536641 від 17.04.2021 року та вимагало погасити заборгованість. В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором № 4536641 від 17.04.2021 року не сплатила. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як встановлено матеріалами справи, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору № 4536641 від 17.04.2021 року виникла заборгованість на загальну суму 79400,50 грн, з яких: 18000 грн. залишок по тілу кредиту, 59400 грн. залишок заборгованість по відсоткам, 2000 грн - залишок заборгованість по комісією. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачем не виконано вимоги кредитного договору № 4536641 від 17.04.2021 року, на думку суду, з [PERSON] підляє стягненню заборгованість на загальну суму 79400,50 грн, з яких: 18000 грн. залишок по тілу кредиту, 59400 грн. залишок заборгованість по відсоткам, 2000 грн - залишок заборгованість по комісією. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 3\~ст.133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~У матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №0605 від 06.05.2025 року; акт наданих послуг від 23.06.2025 року; опис наданих послуг та детальний опис робіт, згідно умов якого надано розрахунок правничих послуг в розмірі 7000 грн.. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судовий збір та 7000 грн. витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved