Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,14.08.2025\~звернулась до\~судуіз\~заявою про\~оголошення померлим,\~в якій просить оголосити померлим за особливих обставин [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Йосипівка Голованівського району Кіровоградської області. Датою смерті [PERSON] , вважати [INFO] ; місцем смерті -вважати населений пункт Богданівка Бахмутського району Донецької області; вважати, що загибель [PERSON] настала під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] . Заяву обгрунтовує\~тим,\~що[PERSON] з 07 травня 2022 року був призваний та відповідно до Наказу № 137 від 17 травня 2022 року проходив військову службу на посаді водія 2 кулеметного розрахунку 2 кулеметного відділення 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] . [INFO] [PERSON] зник безвісти, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини під час штурмових дій , про що було сповіщено його дружину [PERSON] , сповіщення сім`ї № 47 від 30 червня 2023 року. Відповідно до матеріалів службового розслідування від 03-08 серпня 2023 року було встановлено, що причинами та умовами , що сприяло зникнення безвісти 05 червня 2023 року солдата [PERSON] є: збройна агресія російської федерації , проведення наступальних дій північніше населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу противником. Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, до реєстру Голованівським РВП ГУНП в Кіровоградській області внесені відомості про зникнення безвісти [PERSON] на території бойових дій. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 06 травня 2024 року. Ухвалою суду від 20.08.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за загальними правилами, за винятком положень щодо змагальності і меж судового розгляду. 03.09.2025 через систему «Електронний суд» представник заінтересованої особи Міністерства оборони України надіслав до суд пояснення по справі, в якому вказав, що відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав1) відсутність особи в місці її постійного проживання;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні справи. Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, на теперішній час зазначений наказ з 20.03.2025 втратив свою чинність. 20.03.2025 року набув чинність наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, с. Богданівка Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області UA14020130020016018, є окупованим з 21.07.2024 по теперішній час, Велика Палата Верховного Суду в своєму правовому висновку не зазначила позиції щодо окупованих територій.Просив врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Представник заявника та заявник в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримали з підстав зазначених заяві та просили їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, в поясненні надісланому до суду 03.09.2025 просив розгляд справи провести у відсутність представника. Представники заінтересованих осіб Голованівського районного відділу держаної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та військової частини, заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяву про відкладення розгляду справи або заяви рпо розгляд справи у їх відсутність суду не надавали. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, заслухавши заявника, її представника заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] , вивчивши та дослідивши докази у цивільній справі, приходить до висновку про обгрунтованість заяви та визнання її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом та належними доказами підтверджено наступне. Заявник [PERSON] являється дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 17.05.2022 № 137 (місто Лисичанськ) солдата [PERSON] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 07.05.2022 №50-РС на посаду водія 2 розрахунку (кулемет «МАКСИМ») 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , який прибув із [INFO] «17» травня 2022 року, посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. За наказом командира військової частини [NUMBER] №1977 від 03.08.2023 на підставі рапорту командира [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] капітана [PERSON] по факту зниклого безвісти 05.06.2023 солдата [PERSON] ,солдата [PERSON] та старшого солдата [PERSON] призначено службове розслідування. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] №1577 від 08.08.2023 вважається, таким, що зник безвісті за особливих обставин під час ведення бойових дій 05.06.2023 солдат [PERSON] водія 2 розрахунку (кулемет «МАКСИМ») 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] . З якого слідує, що [PERSON] зник за наступних обставин: 05.06.2023, відповідно до бойового розпорядження, особовий склад [NUMBER] стрілецького батарьону військової частини [NUMBER] у складі штурмової бригади був направлений для проведення штурмових дій північніше села Богданівка Бахмутського району Донецької області,з метою знищення ворога та зайняття бойової позиції, закріплення на даних позиціях з завданням утримання та недопущення просування ворога. Противник безперервно здійснював вогневі удари по штурмовій групі, активне воневе уражуння наносив з артилерії та мінометів. 05.06.2023 о 07 год 35 хв. від командира 3 трілецької роти 2 стрілецького батальйону молодшого лейтенанта [PERSON] надійшла доповідь про те, що під час штурмових дій отримали різні поранення військовослужбовці та зникли безвісти солдат [PERSON] , солдат [PERSON] та старший солдат [PERSON] . Штурмовій групі провести пошукові заходи було неможливо так як багато військовослужбовців отримали поранення та потребували термінової евакуації. У зв`язку з постійними та активними обстрілами противника висунути додаткову евакуаційну групу з метою проведення пошукових дій щодо виявлення безвісти зниклих військовослужбовців було неможливо.Будь-яких ознак того, що зазначені військовослужбовці добровільно здалися в полон або залишили поле бою та відмовилися діяти зброєю немає. Враховуючи інтенсивність обстрілів, свідки не виключають, що вони могли отримати важкі поранення, потратпити в полон або загинути. Відповідно до пояснень наданих старшим солдатом [PERSON] та солдата [PERSON] вони були присутні в складі групи під час проведення штурмових дій ворожих позицій в районі села Богданівка Бахмутського району Донецької області, бачили як в результаті розриву снаряду зникли безвісти військовослужбовці їх підрозділу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , спробували наблизитись та оглянути місцевість, але ознак пербування вказаних військовослужбовців виявлено не було, під час виконання завдання усі вони перебували в засобах захисту, кевларових шоломах та бронижилетах. Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти за особливих обставин солдата [PERSON] є збройна агресія російської федерації, протидія штурмовим та оборонним діям сил противника. [PERSON] 30.06.2025 вих. № [INFO] надіслано сповіщення сім`ї №47 сповіщено, що її чоловік [PERSON] 05.06.2023 зник безвісти виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини під час штурмових дій північніше н.п. Богданівка Бахмутського району Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу противником. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250521-4725, сформованого 21.05.2025 [PERSON] за заявою №5283 від 15.08.2023 в єдиному обліку Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області,, відомості про кримінальне провадження, в рамках якого проводиться розшук №12023120000000881 від 16.08.2023, зник еа території бойових дій під час воєнних дій, набув статусу особи знаклої безвісти за особливих обставин 06.05.2024. Статтею 43 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статей 305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У той же час другою першою статті 46 ЦК України, у редакції станом на час винесення судових рішень, визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У відповідності до пункту 6 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей військовослужбовців безвісно відсутніх - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи зі змісту положень статтей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. 24 лютого 2022\~року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~на території України було запроваджено воєнний стан в зв`язку зі неспровокованою збройною агресією російської федерації до України. Розпочалася повномасштабна війна. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1222 ЦК України\~передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).( ст.16-1 З.У. Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей). Відповідно до\~Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168\~Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених упункті 1цієї\~постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених устатті 16-1Закону України\~Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17). Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Щодо заперечень третьої особи Міністерства Оборони України що до того, що коли воєнні дії на території України не закінчилися та про закінчення воєнного стану в Україні не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, або з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався суд вважає за необхідне зазначити наступе: Постанова КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті [INFO] . Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Постанова КЦС ВС від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 Верховний Суд погодився з судами попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення особи померлою, вказавши, що особа пропала безвісти у серпні 2014 року під час безпосередньої участі в АТО, а саме, під час виходу з оточення в районі населеного пункту Іловайськ Донецької області, тобто, за обставин, що загрожували йому смертю, до сьогодні немає відомостей щодо місця його перебування як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проходження служби. Оскільки день вірогідної смерті точно встановити неможливо, то суди дійшли правильного висновку про оголошення особи померлою з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд відхилив доводи касаційної скарги щодо передчасного задоволення заяви, до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, вказавши, що військовослужбовець брав участь в АТО, а його дружина звернулась до суду майже після спливу двох років після закінчення АТО. Постанова КЦС ВС від 29 січня 2020 року у cправі № 154/2135/17 У випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. Таким чином судом встановлено, що 05.06.2023 відповідно до бойового розпорядження, особовий склад військової частини [NUMBER] , в якій відбував військову службу [PERSON] був направлений для проведення штурмових дій північніше села Богданівка Бахмутського району Донецької області,з метою знищення ворога та зайняття бойової позиції, закріплення на даних позиціях з завданням утримання та недопущення просування ворога. Противник безперервно здійснював вогневі удари по штурмовій групі, активне воневе уражуння наносив з артилерії та мінометів. 05.06.2023 о 07 год 35 хв. від командира 3 трілецької роти 2 стрілецького батальйону молодшого лейтенанта [PERSON] надійшла доповідь про те, що під час штурмових дій отримали різні поранення військовослужбовці та зникли безвісти солдат [PERSON] , солдат [PERSON] та старший солдат [PERSON] . Штурмовій групі провести пошукові заходи було неможливо так як багато військовослужбовців отримали поранення та потребували термінової евакуації. У зв`язку з постійними та активними обстрілами противника висунути додаткову евакуаційну групу з метою проведення пошукових дій щодо виявлення безвісти зниклих військовослужбовців було неможливо.Будь-яких ознак того, що зазначені військовослужбовці добровільно здалися в полон або залишили поле бою та відмовилися діяти зброєю немає. Враховуючи інтенсивність обстрілів, свідки не виключають, що вони могли отримати важкі поранення, потратпити в полон або загинути. Із пояснень старшого солдата [PERSON] та солдата [PERSON] , слідує, що вони були присутні в складі групи під час проведення штурмових дій ворожих позицій в районі села Богданівка Бахмутського району Донецької області, бачили як в результаті розриву снаряду зникли безвісти військовослужбовці їх підрозділу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , спробували наблизитись та оглянути місцевість, але ознак пербування вказаних військовослужбовців виявлено не було. Після цього на зв`язок з іншими військовослужбовцями він не виходив, з рідними не зв`язувався, його місцезнаходження не встановлене, тому суд приходить до висновку до задоволення заявлених вимог та приходить до висновку, що достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] загиблим під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті [INFO] , місце смерті вважати останнє його відоме місцезнаходження місце, а саме населений пункт Богданівка Бахмутського району Донецької області. Судові витрати у справі, слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved