Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Дармограй Анастасія Тимофіївна, що діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором №272365-КС-001 про надання кредиту від 30.03.2021 року, що становить 31 227,62 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 19 046,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12 180,70 грн.; а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 30.03.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №272365-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», та відповідно до п. 1 якого позичальнику надано грошові кошти в розмірі 29 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,91359497 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. договору сторони передбачили, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 договору встановлений Графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 29 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] . 14.06.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору №272365-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», та відповідно якого позичальнику надано кредит в сумі 17 000,00 грн. Проте, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання згідно умов договору, у зв`язку з чим, станом на 29.04.2025 року, відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 31 227,62 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 19 046,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12 180,70 грн. 26.05.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та враховуючи малозначність даного спору, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, а також задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Бізнес позика» про витребування доказів та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступну інформацію: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 30.03.2021 року (дата видачі кредиту) по 04.10.2021 року (дата закінчення терміну кредитування). 29.07.2025 року на адресу суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання вимог ухвали суду надійшов лист із випискою по рахунку № [NUMBER] (банківська карта № [NUMBER] ) та звіт по транзакціях по даному рахунку. У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі. Заявив про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначила, що сплатити заборгованість відразу не може через скрутне матеріальне становище Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 272365-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 30.03.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 272365-КС-001 про надання кредиту. 30.03.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 272365-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8072, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмір 29 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів та наданою представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по рахунку № [NUMBER] за період 30.03.2021 року по 04.10.2021 року. Станом на 29.04.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 272365-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 31 227,62 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 19 046,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12 180,70 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором № 272365-КС-001 про надання кредиту від 30.03.2021; пропозицією (оферти) щодо укладення договору № 272365-КС-001 від 30.03.2021; прийняттям акцепт пропозиції (оферти) укласти договір № 272365-КС-001 від 30.03.2021; анкетою клієнта від 30.04.2025; паспортом споживчого кредиту; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»; розрахунком заборгованості за кредитом у гривні. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, у відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved