Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

13 червня 2025 року [PERSON] (надалі позивач) звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що 28 грудня 2022 року вона вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] (надалі відповідач). Шлюб було зареєстровано Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1556 від 28 грудня 2022 року. Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області розглядається цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 28 червня 2023 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем позивач народила сина [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є малолітнім, проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання сина. Позивач зазначає, що вона потребує матеріальної допомоги відповідача, оскільки не має змоги працювати бо доглядає їх з відповідачем сина. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання до виповнення їх сину [PERSON] трьох років. Постановленою суддею ухвалою від 19 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач у судовому засіданні пояснила, що проживає окремо від відповідача, дитина проживає з нею, стан здоров`я її, позивача, відповідача нормальний. Вказала, що вона, в силу догляду за дитиною, не має змоги працювати, а допомога, яку виплачує держава по догляду за дитиною не є достатньою для забезпечення її потреб, оплати комунальних послуг на утримання майна, в якому проживає вона та дитина. Зазначила, що відповідач здоровий, працездатний, нерухомого майна у власності не має, працює неофіційно, за час спільного проживання відповідач отримував дохід у розмірі 25 000,00 30 000,00 грн на місяць. Вказала, що за весь час окремого проживання відповідач сплатив їй 500 грн на дитину та одного разу, на її особисте прохання привіз 1 000,00 грн. Пояснила, що ухвалою суду відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина з незрозумілих їй причин. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу. Також указав на те, що він отримував дохід за попереднім місцем роботи, однак на час розгляду справи він не працює та доходу не має, в зв`язку з чим не є зрозумілим, як та в якому розмірі з нього будуть стягуватися аліменти у частині від заробітку. Вказує, що є здоровим, офіційно не працює, живе у матері, нерухомого майна у власності не має. Дитина проживає з позивачем, розмір аліментів на утримання дружини у виді частини від заробітку на його думку є надмірним. Повідомив, що проживає фактично з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться фактично на утримані матері. Вказав, що позивач має у власності нерухоме майно у виді житлового будинку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи висновує таке. Судом установлено, що 28 грудня 2022 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, про що надано суду належним чином засвідчену копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. З огляду на обставини, покладені в обґрунтування позову, які визнаються відповідачем, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо. Постановленою Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 18 вересня 2025 року у справі № 183/5934/25 [PERSON] відмовлено у видачі судового наказу щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Підставою відмови у видачі наказу вказано те, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , не встановлено. Роз`яснено заявникові його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд ураховує, що доказів на підтвердження негативного стану здоров`я відповідача, його інвалідності, непридатності до служби, інших обставин, які унеможливлюють або перешкоджають отриманню ним доходу суду не надано, як не надано й доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні. Також суд ураховує, що доказів стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, інших осіб, добровільної сплати [PERSON] таких аліментів, іншого утримання відповідачем сина та позивача, розміру такого утримання суду не надано. Враховуючи те, що малолітній син сторін [PERSON] , який не досяг трирічного віку проживає разом з позивачем, що визнається відповідачем, суд вважає, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Аргументи відповідача про надмірний розмір аліментів суд відхиляє, з огляду на те, що позивач, внаслідок догляду за сумісною дитиною сторін позбавлена можливості отримувати достатній та стабільний дохід, а відповідач, як фізично здорова та розвинена особа, яка є батьком дитини, в силу батьківських та подружніх обов`язків зобов`язаний піклуватися та утримувати дружину, забезпечувати їм належні умови життя. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі, викладеного,

Outcome: approved