Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

04.07.2025 до суду надійшла вказана позовна заява, яку мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який вона фактично прийняла в порядку спадкування після смерті - [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , проте за життя не оформила правовстановлюючих документів. 21.01.2025 року позивачка звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказаний будинок, проте у видачі свідоцтва було відмовлено.Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці надано роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю у [PERSON] документу, що посвідчує право власності спадкодавця - [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження. Після смерті чоловіка, [PERSON] фактично прийняла спадщину, проте за життя не оформила своїх спадкових прав та не отримала правовстановлюючі документи. За таких обставин, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері на житловий будинок. Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 10.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання сторони не з"явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Уланівської сільської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , про що 20 жовтня 1998 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( коп.а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , 1929 року народження, про що Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було зроблено відповідний актовий запис №27 від 05.01.2023 року (а.с.9) Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 6 березня 1958 року зроблено запис №15( коп.а.с.13). Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачкою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №22, де в графі «Мати» вказана [PERSON] ( коп.а.с.10). Право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджується Випискою із погосподарської книги №619 від 04.08.2023 року, виданою Сальницьким старостинським округом № 6 Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.( коп.а.с.15). Відповідно до довідки №2040/1/01-9/23 від 14.11.2023 року, виданої КП «ВООБТІ», надати інформацію про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , не є можливим, оскільки, реєстрація права власності, станом на 31.12.2012 р., та технічна інвентаризація, станом на 10.11.2023 року, зазначеного об`єкта нерухомості КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилося( коп.а.с.16). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №352772442 від 02.11.2023 року, будь які відомості щодо права власності чи інших речових прав, іпотеки чи обтяження стосовно житлового будинку [ADDRESS] , відсутні( коп.а.с.17) Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті чоловіка - [PERSON] , підтверджується Довідкою №615 від 02.08.2023 року, виданою Уланівською сільською радою Сальницького старостинського округу, відповідно до якої на день смерті та на протязі 6-ти місяців до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстрована була його дружина - [PERSON] ( коп.а.с.14). 19.10.2023 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] ( коп.а.с.18-24). Після смерті [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу № 150/2023 Відповідно до Висновку оцінювача про вартість майна від 01.06.2025 року, виданого ТОВ «М-БТІ», оціночна вартість індивідуального садибного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 97 220,00 (дев?яносто сім тисяч двісті двадцять) грн.( коп.а.с.37-52). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №72/02-31 від 21.01.2025 року, [PERSON] надано роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю у [PERSON] документу, що посвідчує право власності спадкодавця - [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] , необхідність якого передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначена нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути вчинена (коп. а.с.11). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] тому застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до вказаного кодексу право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно зі ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на викладене, судом встановлено належність спадкового майна, зокрема житлового будинку, [PERSON] з яким проживала його дружина [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулюється підзаконними нормативними актами, які передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання законної сили ЦК та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання законної сили ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що позивачка, будучи спадкоємцем майна своєї матері звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позбавлена можливості у зв"язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нього. Оскільки, позивачка є такою, що спадщину прийняла, інші спадкоємці відсутні, належність нерухомого майна підтверджено, тому суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги шляхом визнання за позивачем права власності на успадковане нерухоме майно, оскільки іншого способу захисту спадкових прав не передбачено.

Outcome: approved