Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ташанської сільської ради Бориспільського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за позивачем [PERSON] право на земельну частку (пай) № [NUMBER] та № [NUMBER], розміром 4,52 га на території Полого-Вергунівського старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину, але юридично її не оформив після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] , якій належало право на зазначену земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0208572 від 03.03.1997. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] - дід позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на зазначену земельну частку (пай), яка належала його померлій матері [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, згідно з ст.549 ЦК УРСР, проте юридично спадщини не оформив. Спадкоємцнм за заповітом після смерті [PERSON] є позивач по справі [PERSON] , яка належним чином прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на інше майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) позивачу відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай), який був втрачений спадкодавцем з невідомих причин. Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження в даній справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.09.2025 о 15:30. 02.09.2025 на виконання ухвали суду від 05.08.2025 від приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Воробей О.М. надійшла копія спадкової справи № 122/2021 після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 02.09.2025 справу призначено до судового розгляду на 30.09.2025 о 15:00. 30.09.2025 в судове засідання сторони не з`явилися. 30.09.2025 представник позивача [PERSON]. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. 15.08.2025 сільський голова Ташанської сільської ради Вовчанівський В. подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника Ташанської сільської ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив не стягувати з відповідача судовий збір. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 7 від 16.01.2002, зроблений виконавчим комітетом Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Відповідно до довідки виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області від 06.11.2024 за № 443 [PERSON] до дня смерті - [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею ніхто не проживав. Також згідно з довідкою, виданою виконкомом Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області від 06.11.2024 за № 445, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) № [NUMBER]/[NUMBER], розміром 4,3906 га на території Полого-Вергунівського старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області, що вбачається з довідки Ташанської сільської ради, виданої 11.06.2024 за № 68. Крім того, як вбачається з повідомлення ГУ Держгеокадастру у м.Києві та Київській області від 19.02.2025 за № 29-10.331-1580/2-25 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) зареєстровано сертифікат на право на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0208572 на ім`я [PERSON] , площею 4,52 га. Надати копію сертифікату можливості немає. Відповідно до повідомлення Київського державного нотаріального архіву від 16.09.2024 за №590/01-17/Ф-1 інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відсутня. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданої 13.07.2021 відділом Переяславським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ). Відповідно до заповіту, посвідченого 07.04.2017 секретарем виконкому Улянівської сільської ради Каплюк А.М., [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 04.09.2020, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] . Позивач належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що вбачається з копії спадкової справи №122/2021, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та дослідженої в судовому засіданні. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), у колишньому КСП ім.Кірова після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] , позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця. Таким чином, померлий [PERSON] після смерті своєї матері - [PERSON] юридично спадщини не оформив, але вважається таким, що прийняв її згідно з положеннями ч.1 ст.549 ЦК УРСР. В свою чергу, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] є позивач [PERSON] , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після його смерті, судом не встановлено. Зважаючи на те, що нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні права на спадщину, суд констатує наявність права позивача на звернення до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Щодо спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 року), а отже, на підставі ст.5 ч.3, п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 року) підлягають застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року). Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСРспадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За нормами ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частинами 1 та 2 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст.79-1 ЗК України (з 01.01.2013) земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, враховуючи обставини, на які позивачі посилалися на підтвердження неможливості вирішити спір в позасудовому порядку, зважаючи на те, що нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні права на спадщину, суд дійшов висновку про наявність права позивача на звернення до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved