Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Бутрин Сергія Володимировича звернувся в суд із позовом, який в подальшому уточнив, до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на 2/7 частки житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батьків батька [PERSON] , померлого [INFO] та матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за ним право власності на 1/14 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] та 3/14 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 02.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі №607/10904/25. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 04.09.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив суд позов задоволити. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог, покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №01. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/7 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 20.11.2001 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Каліщук Д.В., зареєстрованим у реєстрі за №27, згідно якого, належні йому частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Як вбачається із копії спадкової справи №2/2011 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної\~нотаріальної контори\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] ,\~наданої на\~запит суду,\~вбачається,\~що спадкова\~справа заведена\~за заявою\~за заявою\~ [PERSON] на\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~від 10\~січня 2011\~року за\~номером №3.\~Спадкоємцем,\~що прийняв\~спадщину є\~син померлого\~-\~ [PERSON] .\~Факт прийняття\~спадщини встановлено\~по спільному\~проживанню зі\~спадкодавцем,\~про що\~свідчить довідка\~видана Байковецькою\~сільською радою\~Тернопільського району\~Тернопільської області № 201 від 26 серпня 2024 року, також спадкоємцем, що прийняв згідно ст.1241 Цивільного кодексу України обов`язкову частку у спадщині є дружина померлого [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 06.12.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.06.2013 Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №09. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із належної їй частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 02.02.2011 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Каліщук Д.В., зареєстрованим у реєстрі за №03, згідно якого, все своє майно з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що вона за законом матиме право, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] . Як вбачається із копії спадкової справи №566/2013 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 06 листопада 2013 року за номером №1470. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 06.12.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Тернопільської районної Ради народних депутатів, від 31.05.1989 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з п`яти членів, головою якого є [PERSON] . Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 27.08.2024 року за №899 по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] . Згідно довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26.08.2024 р. за № 200 житловий будинок в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належить колгоспному двору, який складався з семи членів, головою якого був [PERSON] (помер [INFO] ) та інші члени: [PERSON] (померлал [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 27.08.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 109,0 кв.м., житлова 52,1 кв.м. Як вбачається із інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 27.08.2024 р. за № 900 станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з прибудовами [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31.05.1989 на підставі рішення виконкому № 124 від 26.05.1989 р. та записано 31.05.1989 р. в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 125. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1974 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону. Таким чином, [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належали по 1/7 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із вимог ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт в користь [PERSON] , який в свою чергу спадщину прийняв, оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №201 від 26.08.2024 виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку була дружина спадкодавця [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Тому, [PERSON] успадкував належну померлому 3/28 часток житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] . Також, беручи до уваги те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт в користь [PERSON] , на належне їй майно, зокрема належну їй 1/28 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] , яку вона прийняла згідно ст.1241 ЦК України, як обов`язкову часку в спадщині після смерті чоловіка, але не встигла оформити спадкових прав та 1/7 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] , належну їй, як члену колгоспного двору. Таким чином, загальна частка успадкованої [PERSON] частини житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] , після смерті батьків складає: 3/28 частки після смерті батька [PERSON] та 5/28 частки після смерті матері [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на: 3/28 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та 5/28 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved