Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей з підстав зазначених у позові. Просить позов задоволити. Позивач у судове засідання не з`явився, однак її представник подав 01.10.2025 року до суду заяву в якій просить розглядати справу у його та позивача відсутності. Просить позовні вимоги задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про відкладення судових засідань, відзиву на позовну заяву. Також ним не подавалися на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подала відзиву, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану ним заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідача та про постановлення заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] 22 листопада 2011 р. зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області , актовий запис № 142, що видно з копії свідоцтва про шлюб (а.с.12). У шлюбі у сторін народилися діти : син - [PERSON] , [INFO] , що видно з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.13) та донька [PERSON] , [INFO] , що видно з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.14). Тобто, на даний час діти є малолітніми. Як позивач вказує у позовній заяві, діти проживають разом з нею та перебувать на її утриманні, а відповідач [PERSON] не допомагає утримувати дітей і не бере участі в їх забезпеченні. Відповідачем не надано жодних документів на спростування зазначеного. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. \~ \~ \~ \~Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, повинен бути визначений в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу пред"явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з відповідача необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача .

Outcome: approved