Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилався на те, що сторони з 11.10.2018 перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , та дочка, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та визначено місце проживання дітей разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Після ухвалення вищевказаного рішення відповідач разом із дітьми певний час проживала в Республіці Білорусь, а позивач [PERSON] проживав в Україні. При цьому, протягом часу з 2018 року по 2019 рік, позивач відвідував дітей та їздив з ними на відпочинок, а діти разом з відповідачем приїздили до нього погостювати. Однак, коли в червні 2019 року діти разом з відповідачем приїхали в Україну до позивача, відповідач [PERSON] повідомила позивача, що їй потрібно терміново повернутися до Республіки Білорусь у справах. Після цього відповідач більше до України не поверталася, а діти з 2019 року по теперішній час проживають разом з позивачем. Батько створив для дітей всі належні умови для проживання, займається їх вихованням та розвитком, влаштував до школи, уклав декларації з дитячим лікарем, тощо. Діти активно розвиваються, відвідують гуртки, їздять з батьком на відпочинок. Відповідач не відвідувала дитину протягом останніх п`яти років, не виявляє інтересу до її виховання, стану здоров`я та розвитку, участі в житті дитини не бере, не турбується про матеріальне забезпечення доньки. Відповідач, як мати, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Тому позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2025 року відкрито провадження у справі яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. За клопотанням позивача цією ж ухвалою витребувано у Державної прикордонної служби України докази, а саме інформацію про перетин Державного кордону України [PERSON] , починаючи з 01 січня 2017 року. Також вказаною ухвалою зобов`язано Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування надати суду висновок щодо розв`язання спору та щодо доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву не надала. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача щодо витребування у Державної прикордонної служби України доказів, а саме інформації про перетин Державного кордону України з 2016 року по теперішній час громадянами України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також за клопотанням представника позивача в судовому засіданні допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та заслухано думку дитини [PERSON] . Інші заяви по суті спору або клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Процай В.М. позов підтримали в повному обсязі. Позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки не повідомила, з клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Представник третьої особи Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Залучив до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача та його представника, показання свідків, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 11.10.2003 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2018 в справі № 552/8447/17 (а.с. 16-17). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2018 в справі № 552/8447/17 також встановлено, що сторони справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також зазначеним рішенням визначено місце проживання дітей разом з відповідачем [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Судом також встановлено, що на підставі зазначеного рішення [PERSON] та [PERSON] проживали разом з матір`ю в Республіці Білорусь. Однак, з червня 2019 року діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком [PERSON] . При цьому вставлено, що саме діти відмовилися повертатися до матері, посилаючись на незадовільні умови проживання, за яких вони не мали власних кімнат та були вимушені проживати в трикімнатній квартирі з бабою, дідом, матір`ю та її братом, на перешкоди з боку матері у спілкуванні з батьком та на ставлення матері до них, ігнорування їх прохань та потреб. Але відповідач [PERSON] не вчинила будь-яких дій з метою повернення дітей до неї та для участі в їх утриманні та вихованні. Як пояснили допитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , спочатку мати спілкувалась з ними телефоном, сварилася та висловлювала претензії у зв`язку з їх бажанням проживати з батьком. Але, оскільки їх розмови постійно завершувалися сварками, діти заблокували телефон мами на своїх пристроях з тим, щоб більше з нею не спілкуватись. Після цього [PERSON] будь-яким чином не бере участь у вихованні та утриманні дітей. Не маючи можливості спілкуватися з дітьми, які відмовляються з нею говорити, відповідач також не цікавилась у позивача умовами проживання своїх дітей, їх потребами, навчанням, утриманням, тощо. [PERSON] досяг повноліття [INFO] . [PERSON] [INFO] досягла віку 15 років. Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як встановлено судом, діти сторін [PERSON] та [PERSON] виявили бажання проживати з батьком в Україні. Після того, як діти залишились проживати з батьком, [PERSON] фактично усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона не займається вихованням та утриманням доньки, майже не спілкується та не цікавиться її життям, жодної участі у житті та розвитку дитини не приймає. За наявною у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» інформацією, відповідач [PERSON] останній раз здійснила в`їзд на територію України 31.03.2019 та виїхала 05.04.2019. Після цього на територію України не в`їжджала. [PERSON] та [PERSON] 26 серпня 2018 року виїхали з України, 18 червня 2019 року в`їхали на територію України, і більше не виїжджали (а.с. 81). Як встановлено судом, починаючи з червня 2019 року вихованням та утриманням доньки [PERSON] , [INFO] , займається позивач. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Викладене підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, в тому числі: показаннями свідка [PERSON] , який суду повідомив, що він припинив спілкування з мамою з літа 2019 року, бо вона тільки використовувала їх з сестрою, вимагала гроші з батька. Пояснив, що вони з [PERSON] самі захотіли залишитися з батьком. Після того мати не цікавилась їх справами, не приїздила, участі в їх утриманні не брала. Вона повністю відсутня у їх житті; показаннями свідка [PERSON] , який суду повідомив, що від дітей знає, що вони не хочуть повертатися в Білорусь. Діти проживають з батьком, який створив для них належні умови для навчання, виховання та розвитку. [PERSON] жодних перешкод у спілкуванні [PERSON] з дітьми не чинив. Свідок знає, що спочатку мати час від часу телефонувала дітям. В присутності свідка [PERSON] казав, що не хоче спілкуватися з мамою та заблокував її. Дочка з нею також не хотіла спілкуватись. В присутності свідка дитина грубо говорила з мамою по телефону Потім вони тільки переписувались. Свідкові відомо, що утриманням та вихованням дітей займається тільки батько. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не бере; даними довідки від 09 лютого 2023 року №291 та довідки від 15 листопада 2023 №2939, виданих Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, де зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з 05 січня 2010 року і по теперішній час зареєстрована разом з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7); характеристикою учениці 8-Б класу Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №38 Полтавської міської ради Полтавської області» в якій зазначено, що [PERSON] навчається в класному колективі з 2018 року, за час навчання проявила себе як добра та вихована учениця, підтримує товариські стосунки з більшістю учнів класу, спокійна та врівноважена, має хороші розумові здібності, рівень засвоєння знань достатній, з навчальним навантаженням справляється, проявляє сумлінність та старанність, може висловити власну думку, ставлення до тієї чи іншої події, до доручень класного керівника ставиться відповідально, намагається бути активною в суспільній діяльності класного колективу. [PERSON] виховується в неповній сім`ї. Мати, [PERSON] , з родиною не проживає, але виявляла інтерес щодо навчання та виховання дитини (через повідомлення у Viber). Батько, [PERSON] , приділяє увагу навчанню та вихованню доньки, реагує на зауваження щодо відвідування уроків та навчання, співпрацює з класним керівником, відвідує батьківські збори (а.с. 6, зворот); актом обстеження умов проживання від 08 лютого 2023 року за адресою [ADDRESS] , відповідно до якого для виховання і розвитку дитини створено такі умови: окремі кімнати, персональна комп`ютерна техніка, книги, створені усі необхідні умови для повноцінного виховання та розвитку (а.с. 8). Згідно з ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей було предметом розгляду органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 23 вересня 2025 року №238 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав» затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] (а.с. 97-98); Судом в порядку ст.171 СК України заслухано думку дитини, малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка суду повідомила, що з 2019 року вона проживає з батьком, [PERSON] . Дитина схотіла проживати з батьком, оскільки у [PERSON] не було нормальних умов для проживання. У трикімнатній квартири жили баба, дід, мама, її брат-п`яниця та вони з братом. У них навіть не було місця де спати. Дитину лякало захоплення мами «сатаністами», вони щось ворожили на тата, бабусю. Мама їм з братом забороняла спілкуватись з татом, забирала мобільні телефони, переховувала їх від тата, коли він приїздив. Після того, як вони з братом почали проживати з татом, мама спочатку телефонувала, але оскільки всі їх розмови закінчувались скандалами, дитина сказала, щоб вона їй не телефонувала. З того часу мама з нею не спілкується, не приїздить, будь-яким чином не бере участі в утриманні та вихованні. [PERSON] обізнана з тим, що тато звернувся до суду з позовом про позбавлення мами батьківських прав. Вона згодна з заявою батька. Не заперечує проти позбавлення мами батьківських прав. На підставі викладеного судом встановлено, що мати дитини відповідач у справі [PERSON] повністю усунулася від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки [PERSON] , таке відношення мати до виконання батьківських обов`язків триває протягом тривалого часу, і таке ставлення відповідача до виховання своєї малолітньої дитини суд розцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків. Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. \~ Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси дитини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно у відношенні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення.

Outcome: approved