Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 13 квітня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 972760995 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому, 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/2025-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 972760995. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 в загальному розмірі 45 788,32 грн, яка складається з: 9 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 36 188,32 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Юніт Капітал». 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, без виклику (повідомлення) сторін. Постановлено витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» відомості по картковому рахунку. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. 1.3. 16 вересня 2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла запитувана інформація. 1.4. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутністю представника ТОВ «Юніт Капітал». Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем його реєстрації, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Відповідно до постанови КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 1.5. Відповідно технічна фіксація справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», про стягнення заборгованості не здійснювалася, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Судом встановлено, що 13 квітня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 972760995 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора MNV7B23W. Відповідно до п. 2.1. кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 9600 грн 00 коп. (дев`ять тисяч шістсот грн нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 2.3. кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 9600 грн 00 коп. (дев`ять тисяч шістсот грн. нуль коп.) одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 24.04.2023. Відповідно до п. 3.1. позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 11 (одинадцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Відповідно до п. 3.3. для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 11 (одинадцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2164 грн 80 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. Відповідно до п. 8.3.1. за період від дати видачі кредиту до 24.04.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 748,25 (сімсот сорок вісім цілих двадцять п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,05 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі дисконтна процентна ставка). Відповідно до п. 5.1.1. кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів, який завершується зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена платіжна картка 4149-49XX-XXXX-1916, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 13.04.2023 вказані дані щодо [PERSON] та укладеного ним договору, а в якості номера картки вказано [NUMBER] . У довідці щодо дій позичальника відображено умови укладеного договору, дані про [PERSON] , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 13.04.2023. Згідно з платіжним дорученням від 13.04.2023 № 900d8c27-e2b0-43ca-bea6-28392670d934 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 13.04.2023 сплатило на користь [PERSON] згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 9 600,00 грн на платіжну картку № 4149-49XX-XXXX-1916. Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку [NUMBER] . З виписки по картці вбачається, що 13.04.2023 на картку було зараховано 9 600,00 грн. 2.2. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено до 31.12.2023 додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023. Пунктом 2.1. розділу 2 договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до реєстру прав вимоги №231 від 30.05.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 22 043,68 грн. 2.3. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01. Пунктом 2.1. передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 4.1. передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Згідно з п. 4.2. передбачено, що всі суми, що наводяться в реєстрі прав вимог, зазначаються в Національній валюті України - гривні, станом на дату підписання сторонами такого реєстру прав вимог. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 45 788,32 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 9 600,00 грн, заборгованість за відсотками 36 188,32 грн. 2.4. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю. Згідно з п. 1.1 договору, фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому -передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників б/н від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 45 788,32 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 9 600,00 грн, заборгованість за відсотками 36 188,32 грн. 2.5. Згідно з розрахунком заборгованості наданий ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] має непогашену заборгованість (нарахування здійснювалося за період з 13.04.2023 по 30.05.2023) за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 в загальному розмірі 22 063,68 грн, яка складається з: 9 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 12 463,68 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості наданий ТОВ «Таліон Плюс», [PERSON] має непогашену заборгованість (нарахування здійснювалося за період з 30.05.2023 по 21.08.2023) за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 в загальному розмірі 45 788,32 грн, яка складається з: 9 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 36 188,32 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором станом на 25.06.2025 (включно) складає 45 788,32 грн, яка складається з: 9 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 36 188,32 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана в постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено: «…Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання…». 3.4. Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наступні обставини: наявність кредитних (позикових) правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту чи позики боржнику та неповернення кредиту чи позики, а також інших платежів боржником). Суд вважає, що позивачем на підставі достатніх та достовірних доказів підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступні укладення договорів факторингу щодо передачі прав вимоги від первісного кредитора до наступних кредиторів та, в підсумку, до позивача за спірним договором кредиту. 4.2. Разом з тим, під час перевірки достовірності факту неповернення відповідачем суми кредиту та відсотків суд встановив наступні обставини. Згідно з п. 2.1., 2.3., 3.1. кредитного договору № 972760995 від 13.04.2023 первісним кредитором було надано [PERSON] кредит у розмірі 9 600,00 грн («перший транш») на строк 11 днів (орієнтовна дата повернення кредиту 24.04.2023), дата надання кредиту 13.04.2023. Згідно з п. 3.1., 3.2. кредитного договору № 972760995 від 13.04.2023 на момент укладення угоди строк дисконтного періоду користування коштами становить 11 (одинадцять) днів від дати отримання позичальником «першого траншу», загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. договору; сторони погодили у п. 3.2. договору, що строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 11 (одинадцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2\~164,80 грн (п. 3.3. договору). Якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 748,25 % річних (2,05 % в день від суми залишку кредиту) (п. 8.3. кредитного договору). Як зазначено у розрахунку, складеному представником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 30.05.2023, [PERSON] в період з 13.04.2023 по 24.04.2023 нараховувались відсотки в розмірі по 196,80 грн, щоденно, натомість боржник не сплачував цих сум відсотків. Отже, матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником обумовлених у договорі платежів, що свідчить про відсутність підстав для пролонгації кредитного договору. З огляду на викладені вище правові позиції Великої Палати Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 розраховуються до 24.04.2023. Представником позивача надано розрахунок заборгованості за договором № 972760995 від 13.04.2023 за період з 04.06.2025 25.06.2025, тобто за період, коли у позивача не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Водночас вимог щодо стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, жодного розрахунку за такими вимогами не подавав і не позбавлений можливості захистити своє право у випадку його порушення. Суд бере до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі (зокрема, відповідачу надано кредит у розмірі 9 600,00 грн на 11 днів; відсоткова ставка становить 2,05 % на день (п. 2.1., 2.3, 3.1., 3.2., 8.3. кредитного договору). Відтак, відсотки, котрі має сплачувати кредитодавцеві за день користування кредитними коштами, становлять суму 196,80 грн (з розрахунку: 9 600,00 : 100 х 2,05 = 196,80). Загалом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за 11 днів користування кредитними коштами в розмірі 2 164,80 грн (з розрахунку: 196,80 х 11 = 2 164,80). Як зазначено у розрахунку, складеному представником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який є первісним кредитором, відповідач частково сплатив заборгованість, а саме: 27.04.2023 - 5,00 грн; 05.05.2023 - 15,00 грн, тому, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 2 144,80 грн (з розрахунку: 2 164,80 20,00 = 2 144,80) та тілом кредиту - 9 600,00 грн. 4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором № 972760995 від 13.04.2023 виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 11\~744,80 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Інша сума позовних вимог є необґрунтованою і у їх задоволенні слід відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 15.08.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 25,65% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 621,35 грн. 5.2. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: - договір про надання правової допомоги №05/06/25-01 укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери » та ТОВ «Юніт Капітал»; - додаткова угода № 25770775805 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; - акт прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги від 25.06.2025. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «Юніт Капітал» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи часткове задоволення позову (25,65%) з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 795,50 грн в якості відшкодування витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial