Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 01.06.2008 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не скалось та рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.01.2025 шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] Подільський Вінницької області, а також вказану земельну ділянку. Відповідач не бажає здійснити поділ майна у добровільно порядку, заперечуючи право власності позивача на зазначено майно. Враховуючи наведене вище, позивач просить суду визнати за нею право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] Подільський Вінницької області, а також право власності на частину земельної ділянки площею 0,0614 га, кадастровий номер 05104000000:00:004:0820, за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 26.05.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.06.2025 до суду надійшов зустрічний позов, який мотивований тим, зокрема, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя не склалось та рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.01.2025 шлюб між ними було розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач звертаючись до суду із позовом про поділ спільного майна, не зазначила, що окрім вказаного у її позові майна, сторони також набули право власності на квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за позивачем. Зважаючи на викладене, відповідач просить суд визнати за ним право власності на частину вказаної квартири. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.07.2025 прийнято зустрічний позов та об`єднано в одне провадження вимоги первісного та зустрічного позовів, відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання без її та позивача участі. Вимоги первісного позову підтримала. Не заперечувала проти задоволення вимог зустрічного позову. Представник відповідача подав до суду заяву про проведення судового засідання без його та відповідача участі. Вимоги зустрічного позову підтримав. Не заперечував проти задоволення вимог первісного позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, дійшов такого висновку. Встановлено, що 01.06.2008 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8-9). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.01.2025 шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 07.02.2025 (а.с.10). Відповідно до договору купівлі-продажу будинку посвідченого 09.07.2013 державним нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Дєдов В.В. придбав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та розташований на земельні ділянці площею 0,0614 га з кадастровим номером 05104000000:00:004:0820, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.11). Також дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №5932668 від 09.07.2013 (а.с.12). Згідно договору купівлі-продажу посвідченого 09.07.2013 державним нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Дєдов В.В. придбав земельну ділянку з кадастровим номером 05104000000:00:004:0820, площею 0,0614 га в межах згідно з планом, розташовану по [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.50). Також дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №5933648 від 09.07.2013 (а.с.51). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №352906128 від 02.11.2023 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 02.11.2023 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Павлюк Л.М. належить квартира [ADDRESS] (а.с.111). Зважаючи на викладені вище обставини, спірне нерухоме майно було придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться і у статті 372 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд встановив, що житловий будинок [ADDRESS] придбаний та земельна ділянка з кадастровим номером 05104000000:00:004:0820, площею 0,0614 га, яка розташована під вказаним будинком, зареєстровані за відповідачем під час шлюбу з позивачем, а також квартира [ADDRESS] , зареєстрована за позивачем під час шлюбу з відповідачем, а тому в силу ст. 60 СК України вказане нерухоме майно є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи положення вказаних вище норм, а також те, що відповідач визнав первісний позов, а позивач визнала зустрічний позов, суд приходить до переконання про наявність підстав для прийняття визнання позову та ухвалення рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів та визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку з кадастровим номером 05104000000:00:004:0820, площею 0,0614 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також визнання за відповідачем права власності на частину квартири [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1. ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем визначено ціну первісного позову у розмірі 123260,00 грн. При цьому, суду надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3670,79 грн. Відповідачем визначено ціну зустрічного позову у розмірі 86000,00 грн та надано до суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 969,00 грн. з врахуванням тієї обставини, що зустрічний позов було подано через систему Електронний суд. Відповідно до пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про поділ майна ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, позивачем за подання первісного позову підлягала сплата судового збору у розмірі 1232,60 грн., тоді як відповідачем за подання зустрічного позову 968,96 грн. Зважаючи на викладене, у позивача наявна переплата судового збору у розмірі 2438,19 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у випадках, установлених\~пунктом 1 частини першої\~цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. На підставі викладеного, наявні підстави для повернення позивачу суми переплаченого судового збору у розмірі 2438,19 грн., а також повернення позивачу та відповідачу 50% сплаченого судового збору у зв`язку з визнанням позову. Враховуючи викладене вище, положення ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 256, 261, 267, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved