Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 21 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сімейно-шлюбні відносини фактично припинені. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачкою є неможливим, збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно із ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21.01.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 17.10.2011, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки відповідач визнав позов, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, відтак наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved