Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати за постачання теплової енергії. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] згідно з Договором дарування квартири від 02 жовтня 2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 1412 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається зі змісту вказаного Договору, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] , є дітьми [PERSON] і [PERSON] (далі - Відповідачі). Рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 21 жовтня 2021 року за № 688, яке опубліковано на сайті органу місцевого самоврядування 26 жовтня 2021 року, ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на опалювальний період 2021/2022 років. Рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 29 вересня 2022 року за № 361, для ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на опалювальний період 2022/2023 років. Разом з тим, як зазначає позивач, Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання по оплаті постачання теплової енергії, у зв`язку із чим у них утворилась заборгованість у загальному розмірі 97 376,70 грн. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 21 травня 2024 року, позивач просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 149 608,34 грн., що складається із: суми основної заборгованості - 144 491,53 грн; пені за індивідуальним договором приєднання № 21/5-Б про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1 777,15 грн; суми інфляційного збільшення у розмірі 1 882,89 грн; 3% річних у розмірі 1 456,77 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2023 року та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 15 травня 2024 року на адресу суду від сторони відповідачів надійшло клопотання, в якому вони зазначили, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовуються рахунками, які не містять помісячного розрахунку платежу за теплопостачання та не відповідають вимогам до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад на території України від 31 січня 2020 року за № 23. Крім того, посилались на те, що в долучених позивачем до матеріалів справи розрахунках опалювальна площа будинку постійно змінювалась, у зв`язку із чим незрозумілою є та опалювальна площа, за яку вони повинні сплачувати як співвласники багатоквартирного будинку. Таким чином, на думку Відповідачів спір щодо своєчасної оплати за житлово-комунальні послуги виник через те, що позивач не надає повної та відкритої інформації щодо сформованих ним розрахунків за надане теплопостачання. 21 травня 2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що з прикладів рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії вбачається, що вони містять усі необхідні дані, визначені Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», на підставі яких були сформовані ціни за кожен місяць надання відповідної послуги, що у свою чергу не заперечувалось Відповідачами, зважаючи на частково сплачені ними послуги з постачання теплової енергії відповідно до довідок про нарахування і оплату послуг з постачання теплової енергії. Крім того, зазначив, що Відповідачі за спірний період надання послуг з постачання теплової енергії не звертались до Позивача з метою отримання рахунків на оплату комунальних послуг з наданням інформації, зазначеної у пунктах 6-10 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», що свідчить про відсутність порушень Позивачем вказаних норм закону та підтверджує наявність недобросовісних і суперечливих дій з боку Відповідачів. Крім того, посилався на те, що Позивачем згідно з п. 10 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 було сформовано базу даних відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому станом на листопад 2021 року площа будинку становила 11 172,8 м2, проте, наразі становить 11 118,6 м2, оскільки за цей час декілька квартир у вищезазначеному будинку були поділені, внаслідок чого по мірі надходження інформації щодо відомостей про опалювану площу квартир у будинку, Товариство вносить зміни до рахунків про оплату послуг з постачання теплової енергії щодо опалювальної площі будинку. Таким чином, відповідно до вимог даної Методики у будинку [ADDRESS] нарахування плати за послугу постачання теплової енергії відбувалося пропорційно до опалювальної площі будинку з розрахунку спожитої теплової енергії спільних вузлів комерційного обліку будинків 21 корпус 3, 21 корпус 4, [ADDRESS] та [ADDRESS] . У зв`язку із викладеним, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 21 січня 2025 року від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що корпуси 3, 4, 5, 6 в будинку [ADDRESS] мають загальний ввід зовнішньої інженерної мережі зі спільними до них вузлами комерційного обліку. При цьому, лише в приміщеннях індивідуальних теплових пунктів, розташованих у корпусах 3 та 6 (кв. [ADDRESS] встановлені спільні вузли комерційного обліку теплової енергії, які обліковують загальний підігрів води по корпусах 3, 4, 5, [ADDRESS] , що підтверджується проектною документацією будинку. Зазначене також підтверджується відсутністю у теплових вузлах систем теплопостачання корпусів 4, 5 та 6 (кв. 1-13). Незважаючи на це, в опалювальний період здійснюється підігрів води під час постачання теплової енергії для потреб опалення для всіх споживачів у зазначених будинках. 19 березня 2025 року від представника відповідачів до суду надійшли зауваження на додаткові пояснення позивача, в яких зазначено, що позивач при розподілі обсягів спожитої теплової енергії не враховував квартиру [ADDRESS] , загальна площа якої 701,4 кв.м., а житлової - 373,7 кв.м. Так, на думку представника відповідачів, нарахування позивачем платежів до оплати за послуги постачання теплової енергії відповідачам є несправедливим, необґрунтованим та значно завищеним. 09 вересня 2025 року від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що квартира [ADDRESS] не враховується при розподілі обсягів теплової енергії між іншими споживачами через її нетипову площу (701,4 м2), а тому для цієї квартири виведено окремі трубопроводи (теплова рамка), які використовуються для опалення тільки однієї квартири, що підтверджується Актом про встановлення вузла теплового обліку від 15 вересня 2021 року, що складений управителем будинку [ADDRESS] і організацією, яка здійснювала обслуговування вузлів обліку теплової енергії. Таким чином, споживання теплової енергії квартирою [ADDRESS] жодним чином не впливають на показники вузлу комерційного обліку, що веде підрахунок обсягу теплової енергії, що споживається іншими 72-ма споживачами будинку № 21 корпус 5. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідачі та їх представник не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Будь-яких заяв, клопотань, станом на дату винесення рішення суду не надано. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved