Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

У серпні 2025 року до суду звернулась адвокат Міхальова В.В. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] про скасування обтяження та припинення чинності запису про обтяження, просила суд скасувати обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8126786, зареєстроване: 29.10.2008 р. 12:01:08 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі: постанови про арешт, АЕ № 383813 від 28.10.2008 року Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-5586 від 20.12.1999 року про стягнення аліментів на квартиру за адресою: [ADDRESS] та припинити чинність запису про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 8126786. Судові витрати просила залишити по фактично понесеним. В обґрунтування поданого позову зазначено, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме квартиру за [ADDRESS] . Спадкоємцями першої\~ черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину є донька померлого , позивач та його син - [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Спадкова справа № 56/2023 після смерті [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Кропивницькою міського нотаріального округу Рижковою Т.В. - номер у Спадковому реєстрі: 65159969; номер у нотаріуса: 9/2019. 26 січня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки в праві власності квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки в праві власності квартири [ADDRESS] , після смерті її батька - [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Приватний нотаріус зазначила, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно встановлено, що у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис № 8126786 про арешт квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] . За інформацією Державного реєстру\~ речових прав на нерухоме майно та Реєстру\~ прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.07.2025 р. № 436358353 у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступний запис про обтяження: тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8126786, зареєстровано: 29.10.2008 12:01:08 за № 8126786 реєстратором - Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова про арешт, АЕ № 383813, 28.10.2008, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ, на підставі виконавчого листа № 2-5586 від 20.12.1999 року про стягнення аліментів, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , заявник: Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. Зазначала, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 1999 р. у справі № 2-5586, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку не менш 1/2 неоподатковуваного мінімуму громадян помісячно, починаючи з 1 грудня 1999 року до повноліття дитини до [INFO] . На виконання рішення суду [PERSON] Кіровським районним судом 20 грудня 1999 р. був виданий виконавчий лист звернений до виконання відповідачем до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому. Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-5586 до 09 листопада 2015 року. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 жовтня 2008 р. серії АЕ № 383813, державний виконавець відділу державної виконавчої служби у Кіровському районі м.Кіровограда при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5586, виданого 20 грудня 1999 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки\~ накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 серпня 2011 року виправлено описку у вступній частині рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 1999 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вважати правильним по-батькові відповідача - « [PERSON] ». Листом від 31 серпня 2020 р. № 46411/19.12-38/5 Подільський ВДВС у місті Кропивницькому повідомив [PERSON] , що перевіркою АСВП на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження 10629973 по примусовому виконанню виконавчого листа 2-5586 від 09 грудня 2008 року Кіровського районного суду міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, яке закінчено 18 серпня 2011 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС). Повторно вищезазначений виконавчий документ на виконання до відділу ДВС не надходив та не пред`являвся. Надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у державного виконавця немає можливості оскільки вищезазначене виконавче провадження завершене ще у 2011 році, а виконавчий документ та постанову про закінчення виконавчого провадження направлено до Кіровського (Фортечного) відділу ДВС 18 серпня 2011 року. Згідно повідомлення представника Фортечного ВДВС, виконавче провадження № 4378440 з примусового виконання виконавчого листа 2-5586 від 09 грудня 2008 року Кіровського районного суду\~ міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] \~ аліментів\~ завершене за місцем\~ роботи\~ боржника,\~ виконавчий\~ документ\~ з\~ постановою закінчення виконавчого провадження направлено до Знам`янського ВДВС 12 березня 2016 р. Листом від 23 липня 2025 р. № 71028/30.19-29 Фортечний ВДВС у місті Кропивницькому повідомив, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5596 від 20 грудня 1999 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 12 березня 2016 р. державним виконавцем на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено до ВДВС Знам`янського РУЮ у зв`язку з тим, що боржник згідно відповіді ДПІ працює на ФОП [PERSON] , що розташовано за адресою [ADDRESS] . Більш детальну інформацію щодо накладення арешту на нерухоме майно за вищевказаною адресою надати неможливо у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень. Листом від 14 лютого 2022 р. № 5805 Знам`янський ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області повідомив, що щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого провадження № 43784040 по виконанню виконавчого листа № 2-5586 виданого 09 грудня 2008 р. Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів - згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спец розділ та електронний архів) вищевказане виконавче провадження на примусовому виконанні у відділі не перебувало. Зазначено, що позивачу відомо, що в лютому 2024 р. представник [PERSON] [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-5586/99 за позовом [PERSON] до [PERSON] з підставі втрати виконавчого листа № 2-5586/99. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2024 р. у справі № 2-5586/99 у задоволенні заяви [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-5586/99 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Як було встановлено в зазначеній ухвалі суду, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Оскільки дитина сторін по справі на утримання якої рішенням було стягнуто аліменти досягла повноліття, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився - зважаючи, що виконавчий лист було втрачено, стягнення аліментів присуджено до 09 листопада 2015 року, тобто строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився і заявником не ставиться питання про його поновлення, тому відсутні правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа. [PERSON] [INFO] досягла повноліття. Виконавчий лист № 2-5586 є втрачений, строк пред`явлення до виконання закінчився, виконавче провадження з виконання виконавчого листа по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] не може бути розпочате знову. Розмір заборгованості зі сплати аліментів позивачу та чи існує заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] перед відповідачем, не відомо. За інформацією Єдиного реєстру боржників по параметрам запиту [PERSON] станом на 22 липня 2025 р. - інформація відсутня, що достеменно свідчить, що на дату звернення з даним позовом офіційно підтверджується, що незавершених виконавчих проваджень стосовно померлого батька позивача не має. Будь-які виконавчі дії стосовно боржника [PERSON] Фортечним ВДВС\~\~ у\~\~ м. Кропивницькому, іншими\~ відділами ДВС або приватними виконавцями не проводяться. Інші офіційні відомості, що в даний час існують та/або продовжують існувати обставини для продовження обтяження - арешту нерухомого майна накладеного на підставі постанови про арешт, АЕ№ 383813 від 28 жовтня 2008 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, на підставі виконавчого листа № 2-5586 від 20 грудня 1999 року про стягнення аліментів, відсутні. Вважає, що з часу смерті [PERSON] з 23 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцям за законом належать всі права щодо квартири [ADDRESS] . Запис про обтяження унеможливлює позивачу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька. Оскільки, за викладених обставин вирішити питання про зняття заборони відчуження на нерухоме майно в позасудовому порядку не є можливим, [PERSON] вважає за необхідне звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Ухвалою судді від 03 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача, адвокат Міхальова В.В. у підготовче засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, враховуючи визнання відповідачем позову, не заперечувала проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву про визнання нею позову, не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа, [PERSON] у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме квартиру за [ADDRESS] . 26 січня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки в праві власності квартири [ADDRESS] . Спадкова справа № 56/2023 після смерті [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Кропивницькою міського нотаріального округу Рижковою Т.В. - номер у спадковому реєстрі: 65159969; номер у нотаріуса: 9/2019. Постановою приватного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки в праві власності квартири [ADDRESS] , після смерті її батька - [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Приватний нотаріус зазначила, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно встановлено, що у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис № 8126786 про арешт квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] . Разом з тим, за інформацією Державного реєстру\~ речових прав на нерухоме майно та Реєстру\~ прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.07.2025 р. № 436358353 у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступний запис про обтяження: тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8126786, зареєстровано: 29.10.2008 12:01:08 за № 8126786 реєстратором - Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова про арешт, АЕ № 383813, 28.10.2008, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ, на підставі виконавчого листа № 2-5586 від 20.12.1999 року про стягнення аліментів, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , заявник: Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. Листом від 31 серпня 2020 р. № 46411/19.12-38/5 Подільський ВДВС у місті Кропивницькому повідомив [PERSON] , що перевіркою АСВП на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження 10629973 по примусовому виконанню виконавчого листа 2-5586 від 09 грудня 2008 року Кіровського районного суду міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, яке закінчено 18 серпня 2011 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС). Повторно вищезазначений виконавчий документ на виконання до відділу ДВС не надходив та не пред`являвся. Надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у державного виконавця немає можливості оскільки вищезазначене виконавче провадження завершене ще у 2011 році, а виконавчий документ та постанову про закінчення виконавчого провадження направлено до Кіровського (Фортечного) відділу ДВС 18 серпня 2011 року. Згідно повідомлення представника Фортечного ВДВС, виконавче провадження № 4378440 з примусового виконання виконавчого листа 2-5586 від 09 грудня 2008 року Кіровського районного суду\~ міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] \~ аліментів\~ завершене за місцем\~ роботи\~ боржника,\~ виконавчий\~ документ\~ з\~ постановою закінчення виконавчого провадження направлено до Знам`янського ВДВС 12 березня 2016 р. Листом від 23 липня 2025 р. № 71028/30.19-29 Фортечний ВДВС у місті Кропивницькому повідомив, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5596 від 20 грудня 1999 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 12 березня 2016 р. державним виконавцем на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено до ВДВС Знам`янського РУЮ у зв`язку з тим, що боржник згідно відповіді ДПІ працює на ФОП [PERSON] , що розташовано за адресою [ADDRESS] . Більш детальну інформацію щодо накладення арешту на нерухоме майно за вищевказаною адресою надати неможливо у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень. Листом від 14 лютого 2022 р. № 5805 Знам`янський ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області повідомив, що щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого провадження № 43784040 по виконанню виконавчого листа № 2-5586 виданого 09 грудня 2008 р. Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів - згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спец розділ та електронний архів) вищевказане виконавче провадження на примусовому виконанні у відділі не перебувало. У ході судового розгляду встановлено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 жовтня 2008 р. серії АЕ № 383813, винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Кіровському районі м. Кіровограда при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5586, виданого 20 грудня 1999 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки\~ та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . На даний час претензій з боку стягувача щодо невиконання рішення суду про стягнення аліментів, немає. На сьогоднішній день арешт на майно, не скасований. За таких обставин, на думку суду, наявність арешту на майно [PERSON] , який помер, перешкоджає позивачу, як спадкоємиці померлого оформити свої спадкові права. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених\~ Законом України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій. Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, судом установлено, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька щодо його майна, яке бажає оформити як спадкове; саме на її утримання з [PERSON] стягувалися аліменти за судовим рішенням, яке перебувало в органах державної виконавчої служби на примусовому виконанні; стягувачем претензій щодо невиконання виконавчого документу не заявлено, а навпаки вона визнала повністю пред`явлені позовні вимоги, а тому позивач, як майбутній власник майна, має право на пред`явлення такого позову у обраний нею спосіб захисту. При цьому, судом установлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено арешт, стягувач не має жодних претензій та не заперечує проти задоволення позову. Крім того, на даний час державний виконавець та начальник відділу державної виконавчої служби, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача неможливо. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи думку відповідача, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем, за її клопотанням. На підставі викладеного та

Outcome: approved