Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

23.07.2025 року через систему «Електронний суд» до Вишгородського районного суду Київської області звернувся представник ТОВ «Споживчий центр» із вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №08.10.2024-100002429 від 09.10.2024 року у розмірі 54\~000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 09.10.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) №08.10.2024-100002429. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 20\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.10.2024 року, строком на 124 дні. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову, утворилась заборгованість у розмірі 54\~000,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20\~000,00 грн., по процентам у розмірі 18\~600,00 грн., по комісії в розмірі 1\~800 грн., по додатковій комісії в розмірі 3\~600,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 10\~000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На підставі викладеного представник позивача змушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою. Згідно правил ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.\~274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.07.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. 19.09.2025 року до суду від відповідача надійшла заява в якій він, у зв`язку з тяжким фінансовим станом, станом здоров`я, інвалідністю та наявність інших кредитних зобов`язань просив суд здійснити реструктуризацію його заборгованості встановивши щомісячну суму витрат в розмірі 2\~000,00 грн починаючи з 06.11.2025 року і до повного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, однак просив суд врахувати його заяву від 19.09.2025 року. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 09.10.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №08.10.2024-100002429, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором Е668, направленим на номер телефону [NUMBER] , який зазначено останнім в своїй заяві анкеті. Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 20\~000,00 грн. строком на 124 дні зі сплатою процентів за ставкою «Стандарт» у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів та за ставкою «Економ» у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». (п. п. 1-7 Договору). Пунктом 8 договору передбачено сплату комісії пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 1\~800,00 грн. Крім того, п. 9 Договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1\~800,00 грн. у кожному з 2 чергових періодів за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Пунктом 17 Договору передбачено нарахування неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 18. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Відповідно до п. 4.1. Пропозиції про укладення кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-9864. Зазначене також підтверджується паспортом споживчого кредиту від 08.10.2024 року, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором А668, направленим на номер телефону [NUMBER] , який зазначено останнім в своїй заяві анкеті. Факт надання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 20\~000,00 грн. 09.10.2024 року на картку № [NUMBER] підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №97-2107 від 21.07.2025 року, який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків ТОВ «Споживчий Центр» згідно договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-02. Суд, також враховує, що відповідачем не заперечується факт укладення договору з ТОВ «Споживчий Центр» та отримання кредитних коштів. Згідно Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №08.10.2024-100002429 від 09.10.2024 року заборгованість [PERSON] складає 54\~000,00 грн. та складається з: 20\~000,00 грн. основний борг, 18\~600,00 грн. проценти, 1\~800,00 грн. комісія, 10\~000,00 грн. неустойка та 3\~600,00 грн. додаткова комісія. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Статтею 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Відповідач в свою чергу визнав позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши невиконання ним свого зобов`язання щодо повернення кредитних коштів. Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 10\~000,00 грн. неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, з огляду на наступне. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, 17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, наведені положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України стосуються правовідносин, що виникли з договору позики та/або кредитного договору, за умовами яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем). Загальновідомо, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався й діє дотепер. З огляду на це та враховуючи, що відповідачу було нараховано неустойку за договором, що, відповідно, підлягав виконанню у період дії воєнного стану, тому такі кошти підлягають списанню кредитодавцем/позикодавцем на підставі імперативної вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому позовні вимоги у частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 10 000,00 грн., не підлягають задоволенню. Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №08.10.2024-100002429 від 09.10.2024 року у розмірі 44 000,00 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20 000,00 грн., по процентам у розмірі 18 600,00 грн., по комісії в розмірі 1 800 грн., по додатковій комісії в розмірі 3 600,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов ТОВ «Споживчий Центр» задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~973,80 грн., виходячи з розрахунку: розмір задоволених позовних вимог 44\~000,00 грн. * 2\~422,40 грн. сума сплаченого судового збору / 54\~000,00 грн. розмір заявлених позовних вимог = 1 973,80грн. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач по справі [PERSON] до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що свідчить подана ним заява, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 % судового збору, розподіл якого здійснено судом, а 50 % судового збору підлягає компенсації відповідачем. Вирішуючи питання про можливість розстрочення виконання судового рішення суд враховує, що цивільний процесуальний кодекс дає можливість надати відстрочення або розстрочення виконання рішення як на етапі розгляду спору по суті, так і на етапі виконання вже прийнятого рішення. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується, серед іншого, про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно з ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим; суд може враховувати, серед іншого, матеріальний стан сторони. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Заявляючи вимогу про розстрочення виконання судового рішення відповідач вказав, що має тяжке фінансове становище, інвалідністю та наявність інших кредитних зобов`язань та просив суд здійснити реструктуризацію його заборгованості встановивши щомісячну суму витрат в розмірі 2 000,00 грн починаючи з 06.11.2025 року і до повного погашення заборгованості. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] з якого вбачається, що [PERSON] має 3 групу інвалідності з дитинства. Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства, визнання позову відповідачем, беручи до уваги, матеріальне становище останнього, що є тією обставиною, що ускладнить виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до переконання про необхідність розстрочення виконання рішення суду строком на дванадцять місяців із щомісячним платежем у розмірі 3 666,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial