Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за Договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 22.12.2017 у розмірі 38 095 грн 53 коп., а також судових витрат у розмірі 12 228 грн, що складаються з судового збору в розмірі 3 028 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 200 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.12.2017 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. На підставі цього договору відповідачу надано кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн для особистих потреб, процентна ставка становить 24% річних (фіксована), обов`язковий мінімальний платіж 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Право вимоги за Договором перейшло до Позивача від АТ «Альфа-Банк» на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021. Відповідач активувала картку, використовувала кредитні кошти, але не виконувала зобов`язань щодо своєчасного погашення заборгованості, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 38 095 грн 53 коп. станом на дату подання позову. Ухвалою суду від 02.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яке було задоволено судом. Відповідач не подав відзиву на позов, не надав клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження чи з повідомленням сторін, а також не надав доказів поважних причин неучасті у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, за відсутності відзиву відповідача суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Згідно позову, 22.12.2017 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. На підтвердження факту укладення Договору Позивач надав копію Угоди (а.с.5). Договір укладено в письмовій формі і підписаний сторонами власноручними підписами. Відповідно до Договору, ліміт кредитної лінії 200 000 грн, процентна ставка 24% річних, мінімальний платіж 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Підписання оферти, акцепту свідчить про ознайомлення та згоду Відповідача з умовами. Суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 634 ЦК України, договір від 22.12.2017 є договором приєднання, умови якого встановлені Позивачем і не підлягали зміні Відповідачем. Підписання Договору та активація картки (ч. 2 ст. 642 ЦК України) свідчать про укладення кредитного договору. АТ «Альфа-Банк» виконало свої зобов`язання, надавши Відповідачу доступ до кредитної лінії в межах ліміту 200 000 грн. На підтвердження цього Позивач надав виписку з рахунку, яка підтверджує використання Відповідачем кредитних коштів (а.с. 15-22). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит, а позичальник повернути його та сплатити проценти. Відповідач не виконала зобов`язань щодо сплати мінімальних платежів та процентів, що призвело до заборгованості у розмірі 38 095 грн 53 коп. На підтвердження Позивач надав виписку з рахунку (а.с.15-22) та розрахунок заборгованості (а.с. 23). Згідно з п. 3.3 Договору, Відповідач зобов`язана була сплачувати мінімальний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн, та проценти за ставкою 24% річних. Виписка з рахунку підтверджує, що Відповідач не здійснювала платежі в повному обсязі, що призвело до накопичення заборгованості. Суд перевірив розрахунок заборгованості на основі наданих документів. Відповідач, не подавши відзиву, не спростувала розмір заборгованості чи правильність нарахування. Суд вважає розрахунок обґрунтованим і підтвердженим. Право вимоги за Договором перейшло до позивача від АТ «Альфа-Банк» на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021. На підтвердження Позивач надав копію договору факторингу, акт прийому-передачі реєстру боржників від 20.09.2021, платіжне доручення №559 від 20.09.2021 та виписку з додатку до договору № 3 від 20.09.2021 (а.с.8-12). Усі перелічені докази є належними, допустимими та достатніми у їх сукупності для підтвердження обставин, на які посилається позивач. Судові витрати суд вирішує наступним чином. З платіжної інструкції №1781 від 11.04.2025 встановлено, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн. На обґрунтування витрат на правничу допомогу у розмірі 9 200 грн позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, акт приймання-передачі послуг від 15.07.2024 та платіжну інструкцію. Поряд із цим, дослідивши акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, суд вважає, що адвокатом дублюються послуги, тому стягує лише доведені послуги на суму п`ять тисяч гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки позов задовольняється повністю, судовий збір у розмірі 3 028 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі п`ять тисяч грн стягуються з відповідача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved