Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство Універсал Банк (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank, в рамках якого відповідачу відкрито платіжну картку із встановленням за заявою клієнта кредитного ліміту. Клієнту надається послуга переведення витрат у розстрочку. Укладений з відповідачем договір є змішаним, адже містить елементи як договору банківського рахунка, так і договору споживчого кредиту. Банк надає кредит для оплати всіх видаткових операцій клієнта, а також для сплати комісій та вартості послуг. На суму наданого кредиту нараховуються відсотки з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, які зазначені в тарифах. Погашення кредиту та відсотків здійснюється клієнтом у готівковій чи безготівковій формі в розмірі щомісячного мінімального платежу, який формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним, і очікує погашення до 23:55 год. останнього дня місяця, наступного за звітним. У разі несплати мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф згідно з тарифами Банку. За кредитною карткою діють: пільговий період з відсотковою ставкою 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу складає 4% від заборгованості, але не менше 100 грн.; базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць застосовується при умові непогашення заборгованості в повному обсязі впродовж пільгового періоду; збільшена відсоткова ставка 6,2% на місяць застосовується до суми загального боргу у випадку наявності простроченої заборгованості. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою і кваліфікується як істотне порушення клієнтом зобов`язань. На залишок простроченої заборгованості клієнту також нараховується штраф згідно з тарифами Банку, але не більше 50% від суми отриманого кредиту. При цьому, Банк наголошує, що кредит збільшується на суму заборгованості за відсотками до погашення, за неустойкою, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати цієї заборгованості. Відповідач [PERSON] 21.07.2018 звернувся до Банку з метою отримання відповідних банківських послуг, підписав Акнкету-заяву до Договору про надання банківських послуг того самого дня, тим самим приєднавшись до Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ Універсал Банк, які доступні для ознайомлення та розміщені в мережі інтернет за конкретним посиланням. Крім того, підписавши зазначений документ клієнт підтвердив, що не лише ознайомився з відповідними Умовами, але й Тарифами Банку, паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту. Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погодився із викладеним, розуміє свої права та обов`язки. Відповідач отримав кредит в сумі 95 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, відкритий в Банку, проте несвоєчасно повертав кредитні кошти, відсотки, а також інші витрати відповідно до умов кредитного договору. Станом на 29.07.2024 прострочена заборгованість відповідача зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором перевищила 90-денний термін, у зв`язку з чим має місце істотне порушення клієнтом зобов`язань, уся сума боргу стала простроченою. У цей день Банк надіслав клієнту вимогу про наявність такого порушення та необхідність погашення суми боргу, проте відповідач на контакт не виходив. Жодної дії не вчинив, тому кредит відповідно до п.5.18-5.19 Умов отримав статус на вимогу. Порушення прав Банку продовжує тривати, загальний залишок непогашеного клієнтом боргу за наданим кредитом (тілом) кредиту склав станом на 08.04.2025 в розмірі 192 790,45 грн. Просить позов задовольниити у повному обсязі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.06.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Підготовче провадження у справі закрито ухвалою суду від 08.09.2025. В судовому засіданні 06.10.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. За згодою представника Банку Мєшніка К.І. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлено, що 21.07.2018 між АТ «Універсал банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с.41). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал банк», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні та встановлено кредитний ліміт. До кредитного договору банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mobobank/Universal Bank. Станом на 10.12.2022 [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 95000 грн., що підтверджується довідкою операційного директора Банку від 08.04.2025 (а.с.40) В той же час, згідно з п. 5.22 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mobobank, кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі, згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору . Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 21.07.2018 (а.с.6-21) вбачається, що станом на 08.04.2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 192 790,45 грн., яка складається з суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Викладені у зазначеному розрахунку відомості повністю співпадають із наданою Банком виспискою про рух коштів на рахунку [PERSON] та поясненнями до неї (а.с. 23-39). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексомУкраїни (далі - ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633, 634ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими з огляду на таке. Судом встановлено, що у зв`язку з підписанням відповідачем анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг № б/н від 21.07.2018 у проекті Monobank між сторонами виникли договірні відносини. В матеріалах справи, наявний розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, доказів, які б спростовували правильність наданого Банком розрахунку відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами, а відповідачем у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України не надано жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved