Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

07 січня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020123122 від 11 грудня 2020 року в розмірі 23095 грн. 55 коп. В позовній заяві зазначав, що 11 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020123122, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в сумі 5050 грн., строком на 30 днів, з базовою процентною ставкою 1,00% в день та процентною ставкою у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,50% в день, з можливістю пролонгації 1,5% в день. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка належним чином не виконала його умови та не повернула у повному обсязі кредит кредитодавцю, через що за нею утворилася загальна заборгованість у розмірі 23095 грн. 55 коп., просив стягнути з відповідачки на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своїй позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позов задовольнити з можливістю ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 11 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020123122, з умовами якого остання була ознайомлена. Відповідно до умов кредитного договору відповідачці було надано кредит для особистих потреб в сумі 5050 грн., строком на 30 днів, з базовою процентною ставкою 1,00% в день та процентною ставкою у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,50% в день, з можливістю пролонгації 1,5% в день. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв`язку з чим за нею рахується заборгованість за кредитним договором №00020123122 від 11 грудня 2020 року в розмірі 23095 грн. 55 коп., з яких: 5050 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 668 грн. 05 коп.- інфляційне збільшення; 17377 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками поза межами строку дії договору (за період з 10 січня 2021 року по 08 червня 2021 року). За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в повному об`ємі. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 3028 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене,\~

Outcome: approved