Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, у якому прохала стягнути із Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» (попередня назва ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (далі СК «БРОКБІЗНЕС») на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та проведеною страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 78 137,00 грн., пеню за прострочення слати страхового відшкодування в розмірі 58904,12 грн, інфляційні втрати 10 625,18 грн, 3% річних 3 573,89, а всього 146\~185, 12 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. Позов обґрунтований тим, що 07.11.2021 року об 11 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «TOYOTA AYGO», д.н. [NUMBER] , рухалась в районі будинку № 67 по вул. Сакко в м. Полтаві від вул. Миру в напрямку вул. Пост-Острівська, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем «RENAULT MEGAN», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Від удару автомобіль «RENAULT MEGAN», д.н. [NUMBER] , відкинуло в бік, в результаті чого, останній здійснив наїзд на паркан будинку по [ADDRESS] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби та паркан отримали пошкодження. 30.11.2021 року постановою Ленінського районного суду м. Полтави [PERSON] була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка 13.12.2021 року набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СК «БРОКБІЗНЕС», яку 07.11.2021 повідомлено про вказане ДТП для отримання страхового відшкодування. За наслідком проведеного обстеження СОД ФОП [PERSON] оцінки вартості матеріальних збитків внаслідок наїзду ТЗ за адресою: [ADDRESS] було складено звіт № 26183, згідно з яким вартість збитку склав 6060,12 грн з ПДВ або 5050,10 грн. без ПДВ. 11.01.2022 року СК «БРОКБІЗНЕС» перерахувала страхове відшкодування у розмірі 4050,10 грн. ТОВ «ВП «ДІАГОНАЛЬ» з 02.01.2023 року по 22.03.2023 року на замовлення [PERSON] виконало загальнобудівельні ремонтні роботи воріт та огорожі приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , вартість яких склала 95 767,82 грн. СК «БРОКБІЗНЕС» відмовилося виплатити різниці між фактичним розміром шкоди та проведеною страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Після втручання регулятора Національного банку України СК «БРОКБІЗНЕС» перерахувала страхове відшкодування у розмірі 1004,97 грн., а також пеню у сумі 58,75 грн. Висновком № 87/23 від 27.11.2023 року судового експерта Сапунової А.І., складеного за результами проведення будівельно-технічного дослідження встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відбулась 07.11.2021 року становить 78137,00 грн. з ПДВ. Оскільки позивачем в установленому законом порядку було отримано висновок судового експерта, який спростовував інформацію викладену у звіті СОД ФОП [PERSON] № 26183, позивач повторно звернулася з метою досудового врегулювання спору на адресу ПРАТ «СК «БРОКБІЗНЕСБАНК» із заявою про виплату різниці між фактичним розміром шкоди, яка підтверджена висновком судового експерта та проведеною страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповіді на вказану заяву не надійшло, як і коштів на картковий рахунок. У зв`язку цим, [PERSON] звернутись до суду захистом своїх прав як споживача. Ухвалою судді від 12.01.2024 року відкрито провадження за вказаним позовом в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» про захист прав споживачів та призначено справу до судового розгляду по суті. 13.02.2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та зменшити на 80% заявлених витрат на правову допомогу. Відповідач вважає, що не порушив строків виплати страхового відшкодування та здійснив виплату страхового відшкодування 11.01.2022 року, про що повідомили позивача письмово. Твердження позивача про те, що вона дізналася про порушення свого права 25.05.2022 року, а тому має право на стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за період саме із 25.05.2022 по 25.05.2023 року. Крім того, саму позовну заяву позивачем подано до суду в січні 2024 року. Тому позивачем підлягає доведенню час, з якого особі стало відомо про порушення її права. Вважають, що висновок експерта №87/23 від 23.11.2023 року не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77-79 ЦПК України та не може бути прийнятий судом. Крім того, представник відповідача заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу у сумі 15000 грн., оскільки заявлена сума є неспівмірною виконаній роботі, є необґрунтованою (т.1, а.с.125-127). Ухвалою суду від 06.05.2024 року задоволено клопотання представника відповідача про повернення справи до стадії підготовчого провадження. Судом ухвалено провести повторне підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 06.05.2024 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 05.12.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.12.2024 р. залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . 23.01.2024 р. на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення по суті справи, в яких представник просив у задоволені позовних вимог відмовити за безпідставністю в повному обсязі (т. 1, а.с.227-235). 27.01.2025 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, та подав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та проведеною страховою виплатою в сумі 20140,93 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в розмірі 22116,74, інфляційні втрати в розмірі 7381,94 грн та 3% річних в розмірі 1761,37 грн, всього 51400, 98 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. (т.1, а.с. 236-239; т. 2, 6-12). У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з урахуванням уточнених позовних вимог та прохав задовольнити позовні вимоги, а саме: різницю між фактичним розміром шкоди та проведеною страховою виплатою в сумі 20140,93 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в розмірі 22116,74, інфляційні втрати в розмірі 7381,94 грн та 3% річних в розмірі 1761,37 грн, всього 51400, 98 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. Представник відповідача у судовому засіданні визнала обґрунтованими висновки судової експертизи. Однак позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Суд,\~заслухавши пояснення\~учасників процесу,\~дослідивши матеріали\~справи та\~надавши правову\~оцінку наявним\~у справі\~доказам дійшов\~таких висновків. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Встановлено, що 07.11.2021 року об 11 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «TOYOTA AYGO», д.н.з. [NUMBER] , рухалась в районі будинку № 67 по вул. Сакко в м. Полтаві від вул. Миру в напрямку вул. Пост-Острівська, не обрала безпечної швидкості руху, недотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем «RENAULT MEGAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Від удару автомобіль «RENAULT MEGAN», д.н.з. [NUMBER] , відкинуло в бік, в результаті чого, останній здійснив наїзд на паркан будинку по [ADDRESS] . Внаслідок ДТП транспортні засоби та паркан отримали пошкодження. 30.11.2021 року постановою Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/3032/21 [PERSON] визнана винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 13.12.2021 року вказана постанова набрала законної сили (т.1, а.с. 31). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2141149 від 20.09.2021 року, франшиза 1000 грн. ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» 07.11.2021 було повідомлено про вказану ДТП (номер повідомлення 88280) для отримання страхового відшкодування. 23.11.2021 року СОД ФОП [PERSON] , що діяв на підставі доручення від ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» на проведення оцінки вартості матеріальних збитків внаслідок наїзду ТЗ за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження пошкодженого паркану. За наслідком проведеного обстеження СОД ФОП [PERSON] було складено звіт № 26183, згідно з яким вартість збитку, що виник внаслідок наїзду ТЗ за адресою: [ADDRESS] склав 6060,12 грн з ПДВ або 5050,10 грн. без ПДВ (т.1, а.с. 23-35). 21.12.2021 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. В січні 2022 року на адресу [PERSON] надійшло повідомлення від 04.01.2021 року вих. № ЦВ 99578/У, яким ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» повідомило про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування за пошкоджений паркан згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2141149 від 20.09.2021 у розмірі 4050,10 грн. (т.1, а.с.39). 11.01.2022 року ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» перерахувала страхове відшкодування по справі № 99578 у розмірі 4050,10 грн. 02.01.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Діагональ» укладено договір № 02-01/23, предметом якого стало надання послуг по капітальному ремонту воріт та огорожі приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , що були пошкоджені внаслідок ДТП 07.11.2021 року (т. 1, а.с. 40). На виконання вказаного договору ТОВ «ВП «ДІАГОНАЛЬ» з 02.01.2023 року по 22.03.2023 року виконало загальнобудівельні ремонтні роботи воріт та огорожі приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , та виставило на ім`я [PERSON] рахунок на оплату № 0201 від 22.03.2023 року за надані послуги по ремонту воріт та огорожі приватного будинку за адресою: [ADDRESS] на суму 95 767,82 грн, який був оплачений [PERSON] згідно квитанції №0.0.2917701284.1 (т., а.с. 62, 63). 03.04.2023 року [PERSON] звернулась до ПРАТ «СК БРОКБІЗНЕС» із заявою про виплату різниці між фактичним розміром шкоди та проведеною страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (т.1, а.с. 67-68). 26.04.2023 року на адресу [PERSON] надійшла відповідь від 18.04.2023 року вих. № 749-06 на вказану заяву [PERSON] , згідно з якою відповідач повідомляв, що СК «БРОКБІЗНЕС» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4050,10 грн., що була розрахована відповідно до Звіту № 26183 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок наїзду ТЗ за адресою: [ADDRESS] (дата оцінки 23.11.2021 р.). Звіт складено суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , що має відповідні свідоцтва суб`єкта оціночної діяльності та складає Звіти у відповідності до вимог, визначених нормативними актами України, у зв`язку з чим СК «БРОКБІЗНЕС» немає підстави ставити зазначений звіт під сумнів… у СК «БРОКБІЗНЕС» відсутні підстави для перегляду суми страхового відшкодування. (т.1, а.с 69). [PERSON] була не згодна із вказаною відповіддю та з метою захисту порушених драв звернулась 16.05.2023 року із скаргою до регулятора Національного банку України. 06.06.2023 року СК «БРОКБІЗНЕС» перерахувала додатково страхове відшкодування у справі № 99578 у розмірі 1004,97 грн. А також перерахувала пеню у даній страховій справі у сумі 58,75 грн (т. 1, а.с. 72). Національний банк\~України листом\~від 08.06.2023\~року вих.№\~14-0004/40045\~повідомив,\~що при\~розгляді скарги\~та інформації\~наданої Страховиком\~на запит\~Національного банку,\~не встановлено\~обставин,\~що підтверджують\~досягнення між\~ [PERSON] \~та Страховиком\~згоди про\~розмір та\~спосіб здійснення\~страхового відшкодування. Звернута увага [PERSON] на те, що якщо вона вважає, що Страховик неналежно виконав обов`язки, то відповідно до статті 4 ЦПК України, з метою захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів вона має право звернутися до суду (т.1, а.с. 70-71). В рамках підготовки документів, необхідних для звернення до суду за захистом своїх прав, представник [PERSON] адвокат Салашний М.О. звернувся до судового експерта Сапунової А.І. із заявою щодо проведення будівельно-технічного дослідження об`єкта за адресою: [ADDRESS] на предмет визначення розміру матеріальної шкоди, завданої ДТП, яке відбулось 07.11.2021 року. Відповідно до Висновку № 87/23 від 27.11.2023 року, проведеного експерта [PERSON] , розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відбулась 07.11.2021 року, становить 78137,00 грн. з ПДВ (т. 1, а.с. 73-80). Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/9247-БТ від 21.11.2024 року, проведеного Полтавський науково-дослідим експертно-криміналістичним центом МВС України згідно з ухвалою суду, вартість відновлювального ремонту пошкодженого паркану за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, 80, внаслідок ДТП, на момент ДТП 07.11.2021 року може становити 25196,00 грн. з урахуванням ПДВ. З урахуванням вказаного висновку представник позивача уточнив позовні вимоги та прохав стягнути із відповідача на користь позивача 20140,93 грн. недоплаченого страхового відшкодування у справі № 99578, 7 381,94 грн. інфляційних втрат, 1761,37 гри. три відсотки річних від простроченої суми, а також 22116,74 грн. пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, а всього 51400 (п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 98 копійок. Позивач, враховуючи те, що відповідачем виплачене страхове відшкодування 11.01.2022 року у розмірі 4050,10 грн. та 06.06.2023 року у розмірі 1004,97 грн., просить стягнути різницю між сумою, визначеною експертизою від 21.11.2024 року та фактичною сплаченою сумою, що становить 20140,93 грн. 13.12.2023 року відповідач змінив найменування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на Акціонерне товариство «Страхова Компанія «ББС ІНШУРАНС». Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 36.2. статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) та виплатити його. Як було\~встановлено в\~судовому засіданні\~та визнано\~сторонами,\~ представником\~відповідача було\~виплачено позивачу\~страхове відшкодування\~в загальному\~розмірі \~5055,07\~грн,\~з яких 11.01.2022 року у розмірі 4050,10 грн. та 06.06.2023 року у розмірі 1004,97 грн. Вказані обставини не оспорюються сторонами, як і право позивача на отримання страхового відшкодування. Отже, встановлено право позивача на отримання відшкодування шкоди та виплату страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, спочатку страховиком було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 4050,10 грн, що становить страхове відшкодування без врахування франшизи (1000 грн.). У подальшому, за втручання НБУ, страхова компанія доплатила ПДВ та пеню. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-24/9247-БТ від 21.11.2024 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого паркану за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, 80, внаслідок ДТП, на момент дорожньо-транспортної пригоди 07.11.2021 року становить 25196,00 грн. з урахуванням ПДВ. Суд бере до уваги те, що представником відповідача не заперечується сума, встановлена висновком експерта № СЕ-19/117-24/9247-БТ від 21.11.2024, з урахуванням якої позивач зменшив розмір позовних вимог, то суд вважає, що з АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди згідно висновку від 21.11.2024 та проведеною страховою виплатою (страховим відшкодуванням) і франшизою, яка помилково не була врахована представником позивача у заяві про зменшення позовних вимог. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме стягнення з відповідача 19 140,93 грн, а не 20\~140,93 грн. як просив представник позивача. Позивач прохає стягнути із відповідача індекс інфляції за весь час прострочення сплати страхового відшкодування за період з 22.03.2022 року (на 91 день) після звернення [PERSON] із заявою до ПРАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» про виплату страхового відшкодування по 27.01.2025 день подачі позовної заяви уточненої у сумі 7 381,94 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить 1761,37 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року у справі № 757/26834/15-ц зазначено, що: «оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, суди дійшли обґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України і стягнення з … трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові…» Суд приходить до висновку, що у період з 22.03.2022 по 05.06.2023 сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 20 145,90 грн., у період з 06.06.2023 по 27.01.2025 19140,93 грн. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Інфляційні втрати за період 22.03.2022 - 05.06.2023, тобто 441 день: 20145.90 x 1.22127993 - 20145.90 = 4457,88 грн. IIc = (103.10000000 : 100) x (102.70000000 : 100) x (103.10000000 : 100) x (100.70000000 : 100) x (101.10000000 : 100) x (101.90000000 : 100) x (102.50000000 : 100) x (100.70000000 : 100) x (100.70000000 : 100) x (100.80000000 : 100) x (100.70000000 : 100) x (101.50000000 : 100) x (100.20000000 : 100) x (100.50000000 : 100) = 1.22127993 Інфляційні втрати за період 06.06.2023 - 27.01.2025, 602 дні: 19140.93 x 1.14780395 - 19140.93 = 2829.11 IIc = (100.80000000 : 100) x (99.40000000 : 100) x (98.60000000 : 100) x (100.50000000 : 100) x (100.80000000 : 100) x (100.50000000 : 100) x (100.70000000 : 100) x (100.40000000 : 100) x (100.30000000 : 100) x (100.50000000 : 100) x (100.20000000 : 100) x (100.60000000 : 100) x (102.20000000 : 100) x (100.00000000 : 100) x (100.60000000 : 100) x (101.50000000 : 100) x (101.80000000 : 100) x (101.90000000 : 100) x (101.40000000 : 100) x (101.20000000 : 100) = 1.14780395 Всього інфляційне збільшення становить 4457,88 + 2829,11 = 7286,99 грн. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. 3% річних з 22.03.2022 до 05.06.2023 за 441 день 20145.90 x 3 x 441 : 365 : 100 =730.22 грн; з 06.06.2023 до 31.12.2023 за 209 днів 19140.93 x 3 x 209 : 365 : 100 =328,80 грн; з 01.01.2024 до 31.12.2024 за 366 днів 19140.93 x 3 x 366 : 366 : 100=574,23 грн; з 01.01.2025 до 27.01.2025 за 27 днів 19140.93 x 3 x 27 : 365 : 100=42,48 Всього 3% річних за користування грошовими коштами складає 1675,73 грн. Відповідно до пункту 36.5. статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Одночасно законодавством, що регулює правовідносини у сфері страхування, визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (статті 992 ЦК України). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 200/4309/14-ц (провадження № 61-23763св18) зазначено, що: «інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання». Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до Закону пені у розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Всього розмір пені за 1043 дня прострочення грошового зобов`язання становить 21045,79 грн, з яких за період 22.03.2022 - 05.06.2023 10\~961,58; за період 06.06.2023-27.01.2025 10084,21 грн. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Посилання сторони відповідача на пропущення позивачем спеціального строку позовної давності суд вважає безпідставними, оскільки, згідно п.п. 12, 19 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину; у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тому позивачем не пропущений строк позовної давності при зверненні до суду із позовом про стягнення пені за несвоєчасну сплату регламентної виплати. Враховуючи норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 19140,93 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 7286,99 грн інфляційних втрат за період 22.03.2022 - 27.01.2025 р.р. та 1675,73 грн 3% річних за період 22.03.2022 - 27.01.2025 р.р. , 21045,79 грн пені за період 22.03.2022 - 27.01.2025 р.р.,отже на загальну суму у розмірі 49149,44 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір стягується з відповідача на користь держави у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~ покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку\~сторони під\~час розгляду\~справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Встановлено, що адвокатом Салашним М.О. здійснювалося представництво позивача на підставі Договору про надання правової допомоги № 03/04/23-1 від 03.04.2023 року, згідно якого Адвокатське бюро «Михайла Салашного» бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу та юридичний супровід у зв`язку із зверненням [PERSON] до суду з позовом до ПРАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» про захист прав споживача (т. 1, а. с. 105-106). На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачу надано Договор про надання правової допомоги № 03/04/23-1 від 03.04.2023 року, Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 03/04/23-1 від 03.04.2023 року, згідно якої узгоджено розмір гонорару Бюро в сумі 1000 грн. за годину роботи адвоката (т.1, а.с. 107), розрахунок витрат на професійну правничу допомоги від 03.04.2023 року, згідно якого на надання правової допомоги витрати часу становлять 15 год. (т. 1, а.с.108), Акт № 1 про прийняття-передачу наданих послуг до Договору № 03/04/23-1 від 03.04.2023 року про надання правової допомоги від 10.01.2024, рахунок-фактуру № 166 від 10.01.2024 року на суму 15000 грн. (т.1., а.с. 110), квитанцію про оплату правової допомоги на суму 15000 грн. (Т. 1, а.с. 111). Дослідивши надані докази, вбачається, що адвокатом АБ «Михайла Салашного» Салашним М.О. надано правничу допомогу на суму 15000 грн. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу у сумі 15000 грн. є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою. З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково, то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрати за надану правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 14\~342,95 грн.

Outcome: partial