Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , одноразово в сумі 18887, 50 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2023 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням цього ж суду від 02.02.2023 ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2025 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.12.2024 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025. [PERSON] навчалася у навчальному закладі ВСП «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж ДТЕУ» за спеціальністю 075 «Маркетинг». Витрати на навчання за один рік складають 12 950,00 грн, загальна вартість освітньої послуги становить 32 375,00 грн. [PERSON] відвідувала заклад «Музична школа імені Святослава Ріхтера» Житомирської міської ради та здобувала освітню послугу з музичного мистецтва. За період з вересня 2022 року по травень 2024 року позивач сплатила за навчання дитини у музичній школі 5 400,00 грн. [PERSON] зазначила, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням брати участь у вказаних витратах, однак відповідач відмовився добровільно компенсувати половину таких витрат. Доходу позивача не вистачає для забезпечення повноцінного утримання спільних дітей. Відповідач офіційно працевлаштований, інших дітей, крім спільних, на утримані не має, а тому має можливість оплатити половину додаткових витрат на дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.08.2025 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 02.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обгрунтовуючи заперечення зазначив, що починаючи з 12.10.2022 з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти у розмірі 1/3 всіх його доходів на утримання двох доньок, а з 17.12.2024 - після досягнення дочкою [PERSON] повноліття, стягувались аліменти у розмірі 1/4 (25%) всіх його доходів на її утримання до закінчення нею навчання - 30.06.2025 та на даний час продовжують стягуватись аліменти у розмірі 1/6 (16,5 %) всіх доходів відповідача на утримання доньки [PERSON] до її повноліття, що сумарно складає 41,5% усіх аліментів від доходів відповідача. Зазначив, що заборгованості зі сплати аліментів не має. Протягом січня - серпня 2025 року сплачено аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі - 92558,4 грн та на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжувала навчатись, в розмірі - 47440,15 грн, що за 8 місяців 2025 року сумарно склало 139 998, 55 грн. Відповідач наголосив, що крім сплати аліментів, відповідачем 20.07.2022 було здійснено першу оплату за навчання повнолітньої дочки [PERSON] у коледжі в розмірі 6475 грн, що підтверджується платіжним дорученням №@2PL976228 від 20.07.2022. Сплачена відповідачем сума аліментів, стягнутих після 18 річчя дитини, які і призначались для оплати навчання доньки [PERSON] , повністю покриває понесені позивачкою витрати на її навчання та навіть перевищує їх на суму - 15065, 15 грн. [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років, після досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати до стягнення не підлягають. Зазначив, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, оскільки зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. За таких обставин, відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат в розмірі 16187,50 грн, як витрат, пов`язаних з навчанням повнолітньої дочки [PERSON] , заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають. Щодо понесених позивачкою витрат в сумі 5400 грн на навчання неповнолітньої доньки [PERSON] у музичній школі відповідач зазначив у відзиві, що пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N?3 постановлено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на/ лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі N? 749/106/17 (провадження N? 6-1489с17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі N? 643/11742/16-ц (провадження N? 61-26879св18). Позивачкою на підтвердження понесених додаткових витрат на навчання дочки [PERSON] у музичній школі, надано лише договір про надання освітніх послуг навчальним закладом від 01.09.2022 та квитанції про сплату нею коштів за навчання. Позивачкою не надано жодних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог щодо підтвердження фактичного відвідування дитиною музичної школи та наявність у неї схильності, здібностей чи певних досягнень в музиці, розвитку яких мають сприяти батьки, а саме: довідки, характеристики з навчального закладу, дипломів, грамот чи інших нагород. тощо. Таким чином, на думку відповідача позивачкою не доведено, що оплата за навчання дочки [PERSON] в музичній школі у розмірі - 5400,00 грн є витратами, що викликані особливими обставинами, крім того, такі витрати повністю узгоджуються з розміром сплачених відповідачем аліментів за відповідний період, які в декілька разів є більшими за дані витрати, а відтак стягнення з нього половини цієї суми коштів, що становить - 2700,00 грн, є безпідставним. 08.09.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольни ти в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначила, що стягнення із одного з батьків понесених іншим із батьків, з яким проживає дитина додаткових витрат, викликаних необхідністю в розвитком здібностей дитини шляхом її навчання, не покриваються коштами на утриманння дитини (аліментами), у разі їх присудження судом, та є одним із механізм забезпечення реалізації дитиною права на освіту, який узгоджується із соціально спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Зазначила, що дійсно [PERSON] було сплачено аліменти в повному обсязі, разом з тим, дана сума була сплачена після подання позивачем до суду позовної заяви про компенсацію витрат на дітей, а саме 20.08.2025. Також зазначила, що навчання молодшої доньки, [PERSON] у закладі «Музична школа імені Святослава Ріхтера» Житомирської міської ради було спрямовано на розвиток музичних здібностей дитини. Під час відвідування музичної школи неодноразово відбувалися звітні щоквартальні та щорічні концерти, на яких дитина брала активну участь. Позивач зазначила, що витрати на навчання відносяться до додаткових витрат, які не можуть вважатися такими, що покриваються сплатою аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2023 розірвано шлюб між сторонами, що був зареєстрований 26.08.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1475 (а.с. 5). У шлюбі сторони стали батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-10). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2023 №295/10071/22 ухвалено стягвати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 12 жовтня 2022 року (а.с. 17-19). 28.12.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №2529, після чого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 11). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2025 №295/18696/24 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.12.2024 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 (а.с. 12-15). Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с. 21- 23). Крім цього, судом встановлено, що заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №71100774 з примусового виконання виконавчого листа №295/10071/22, немає, що підтверджується долученим відповідачем до відзиву на позовну заяву розрахунком. Виконавче провадження №77940520 з примусового виконання виконавчого листа №295/18696/24 від 29.04.2025, закінчено на підставі п. 7 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», аліменти утримані в повному обсязі, заборгованість відсутня, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі від 22.08.2025, долученою відповідачем до відзиву на позовну заяву. 20.08.2025 в рамках виконавчого провадження №77940520 відповідачем сплачено 35789, 17 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №1.270608375.1. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо стягнення додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] . Відповідно до договору №37 на підготовку фахового молодшого бакалавра на денній (заочній) формі навчання від 01.09.2022, укладеного між ВСП «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» (Виконавцем) та відповідачем (замовником), виконавець здійснює навчання студента [PERSON] з метою підготовки та здобуття освіти за спеціальністю маркетинг, термін навчання 2 роки 10 місяців, з 01.09.2022 по 30.06.2025, вартість навчання за один рік складає 12950 грн, загальна вартість освітньої послуги становить 38350, 00 грн (а.с. 25). Відповідно до договору №152 на підготовку фахового молодшого бакалавра на денній (заочній) формі навчання від 01.02.2023, укладеного між ВСП «Житомирський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» (Виконавцем) та позивачем (замовником), виконавець здійснює навчання студента [PERSON] з метою підготовки та здобуття освіти за спеціальністю маркетинг, термін навчання 2 роки 5 місяців, з 01.02.2023 по 30.06.2025, вартість навчання за один рік складає 12950 грн, загальна вартість освітньої послуги становить 32375, 00 грн (а.с. 24). Позивач сплачувала на виконання умов договору №152 наступні платежі: 07.03.2025 на суму 6475, 00 грн (а.с. 26), 15.08.2024 на суму 6475, 00 грн (а.с. 27), 28.02.2024 на суму 6475, 00 грн (а.с. 28) 12.08.2023 на суму 6475, 00 грн (а.с. 29), а також на виконання умов договору №37 від 01.09.2022 сплатила 6475, 00 грн (а.с. 30). Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Такі правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 у справі №336/1488/19, провадження № 61-19103св19. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на [PERSON] до задоволення не підлягає, оскільки позивач понесла витрати пов`язані з навчанням доньки в коледжі, що є навчанням з метою здобуття професійної освіти, яке не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання [PERSON] . Відповідно до договору про надання освітніх послуг навчальним закладом №72 від 01.09.2022, укладеного між закладом «Музична школа імені Святослава Ріхтера» Житомирської міської ради (школою) та позивачем (представником здобувача), школа взяла на себе зобов`язання надати здобувачу [PERSON] освітню послугу з початкової мистецької освіти за освітньою програмою з музичного мистецтва, підрівень елементарний, тривалістю 4 роки (а.с. 31-32). За період з вересня 2022 року по травень 2024 року позивач сплатила за навчання дитини [PERSON] у музичній школі 5 400,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями та платіжними інструкціями (а.с. 33-47). Враховуючи, що навчання [PERSON] в навчальному закладі «Музична школа імені Святослава Ріхтера» Житомирської міської ради спрямовано на розвиток музичних здібностей дитини, тому суд приходить до висновку про задоволення вказаної позовної вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача 2700,00 грн.- половити вартості витрат понесених на навчання дитини. Суд стягує з [PERSON] на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: partial