Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

09 липня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гур`єв Андрій Альбертович, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] (вхідний №27997 від 11.07.2025, а.с.1-3). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 23 грудня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований міським Палацом шлюбів м. Полтава, про було зроблено актовий запис №2723. Неповнолітніх дітей, станом на день подання позову, подружжя не має. Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, підставою припинення подружніх відносин стало те, що у неї з відповідачем відсутні спільні інтереси; непорозуміння постійно погіршують сімейні стосунки та призвели до фактичного припинення шлюбу, що робить його подальше збереження неможливим. Крім того, позивач у позові зазначає, що ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено, що на переконання позивача, позбавляє сенс у підтриманні подружніх відносин. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 23.12.1995 з відповідачем [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 00 хв 22 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.21-22). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2025 року розгляд справи був відкладений до 08 год 10 хв 02 жовтня 2025 року (а.с.60-61). У визначений судом день та час позивач [PERSON] та її представник адвокат Гур`єв А.А. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме: позивач [PERSON] - шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви: [ADDRESS] ; представник позивача адвокат Гур`єв А.А. шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 05.09.2025 о 08 год 22 хв 41 сек (а.с.63 зворот). Пунктом 2 ч.4 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Частиною 5 ст.130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] та її представник адвокат Гур`єв А.А. були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Водночас представник позивача адвокат Гур`єв А.А., 07.08.2025 через підсистему «Електронний суд», подав заяву, в якій виявив волю на розгляд справи без участі як позивача, так і його як її представника; позовні вимоги підтримав повністю; наслідки відповідної процесуальної дії відомі та зрозумілі (вхідний №31633/25 від 07.08.2025, а.с.31-32). Відповідач [PERSON] у судове засідання 02 жовтня 2025 року о 08 год 10 хв повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 02 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 23 грудня 1995 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований міським Палацом шлюбів м. Полтава, актовий запис №2723, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видане міським Палацом шлюбів м. Полтава 23.12.1995, і яка засвідчена підписом представника позивача у порядку, передбаченому ч.5 ст.95 ЦПК України (а.с.13). Із матеріалів цивільної справи №711/6387/25 судом не встановлено, що, станом на день її розгляду, сторони у справі є батьками малолітньої (малолітніх) та/або неповнолітньої (неповнолітніх) дитини (дітей). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не подав до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявив волі на продовження перебування у шлюбі з позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного з них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а збереження шлюбу - суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Із дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» №0.0.446205260.1 від 08.07.2025 (а.с.14) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас ані в позовній заяві, ані в будь-якій іншій заяві по суті справи, позивач та/або її представник не виявили волі на не стягнення судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви, з відповідача, а тому суд,

Outcome: approved