Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Адвокат Бушта В.О. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що заявниця, [PERSON] , народилася в м. Конотоп Сумської області [INFO] . Після закінчення школи в 19 років переїхала до м. Києва, де проживала до 2017 року. У 2017 році вийшла заміж та переїхали жити до Італії. Під час проживання в м. Києві та після переїзду до Італії підтримувала постійний тісний зв`язок із родичами, а саме з мамою, [PERSON] , маминим чоловіком, [PERSON] та рідним братом по матері [PERSON] . Постійно телефонувала та приїздила до них в гості, допомагала матеріально. Родичі були обізнані про місце проживання заявниці. [INFO] померла мати заявниці. На похорон матері заявниця не змогла приїхати, але приїхала на поминки (сорок днів після смерті). Після смерті матері спілкування із родичами заявниця не припинила, тісно підтримувала зв`язок із ними. [INFO] помер брат заявниці [PERSON] . З маминим чоловіком, [PERSON] , заявниця підтримує зв`язок і по теперішній час. 08 червня 2025 року заявниця через застосунок ДІЯ отримала Витяг з реєстру територіальної громади в якому містилася інформація про те, що її було знято із реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] ще 21 грудня 2018 року. Заявниця відразу зателефонувала до Центру надання адміністративних послуг Конотопської територіальної громади, де їй повідомили про те, що дійсно, вона була знята з реєстраційного обліку на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року (цивільна справа № 577/3328/18). Із зазначеного судового рішення заявниця дізналася, що вона, визнана судом безвісти відсутньою з 01 червня 2017 року, і що з відповідною заявою до суду зверталися її родичі [PERSON] та [PERSON] . Заявниці не відомо, що спонукало її родичів звернутися до суду із заявою про визнання її безвісти відсутньою особою, але з тексту судового рішення їй стало відомо, що причиною було зняття її з реєстраційного обліку на підставі такого рішення є отримання житлової субсидії. З огляду на вище викладене, заявниця вимушена звернутися до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для скасування рішення від 15 листопада 2018 року (цивільна справа № 577/3328/18) про визнання її безвісти відсутньою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження (а.с. 13). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2025 залучено [PERSON] та [PERSON] в якості заінтересованих осіб до участі в справі (а.с. 22). У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала і прохала їх задовольнити. Представник заявника адвокат Бушта В.О. також прохала суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим до суду не з`явився. Заінтересована особа [PERSON] , зі слів заявниці, помер [INFO] . ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 2007 року, вбачається, що [PERSON] з 07.06.2011 зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 4-5). [PERSON] документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого 31 травня 2017 (а.с. 6 на звороті). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 577/3328/18, провадження № 2-О/577/253/18 заяву [PERSON] , [PERSON] задоволено та визнано безвісно відсутньою з 01 червня 2017 року [PERSON] , [INFO] , зареєстровану у [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 18 грудня 2018 року (а.с. 21). За інформацією з реєстру територіальної громади від 08.06.2025, [PERSON] , [INFO] , з 21 грудня 2008 року знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). IV. Норми права. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У відповідності до ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). V. Оцінка суду. Суд вислухавши заявника та її представника, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення заяви. Враховуючи факт появи [PERSON] , яку було визнано безвісно відсутньою, наявність заяви про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави вважати заявницю безвісно відсутньою, а рішення суду від 15.11.2018 про визнання\~ [PERSON] безвісно відсутньою з 01.06.2017 підлягає скасуванню. \~ \~ \~ \~Cуд також враховує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, N 303-А, § 29; рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява N 4909/04, § 58).

Outcome: approved