Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «Авентус Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.08.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 8215528 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 30000,00 гривень на строк 360 днів та сплатою відсотків у розмірі та порядку, визначених умовами договору. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, в обумовлений договором строк кредит не повернув, не погашала відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на дату розрахунку становить 63\~600,00 гривень і складається з: 30000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 33\~600,00 гривень заборгованість за процентами. На підставі викладеного ТОВ «Авентус Україна» просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором кредиту № 8215528 від 23.08.2024 року у загальній сумі 63\~600,00 гривень, а також понесені судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору за подання позову та 105,00 гривень витрати на поштове відправлення. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подала. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 23.08.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 8215528 за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 30\~000,00 гривень на строк 360 днів та сплатою відсотків у розмірі 1,0% на день. Вказаний договір був укладений між сторонами в електронній формі та підписаний [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора С5044. Сума кредиту була перерахована позичальнику 23.08.2024 року на вказану нею у договорі платіжну картку через платіжну систему ТОВ «Пейтек». Згідно представленої позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №\~8215528 від 23.08.2024 року станом на 13.05.2025 рік становить 63\~600,00 гривень з яких: заборгованість по тілу кредиту 30\~600,00 гривень. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~(далі\~Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої\~статті 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 23.08.2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі договір кредиту, за умовами якого фінансова компанія перераховувала на її картковий рахунок кредитні кошти, а та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами і інші платежі, передбачені умовами договору, в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконала обов`язки за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Авентус Україна» слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення. Згідно представленої позивачем Картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) станом на 13.05.2025 рік загальна заборгованість за договором кредиту № 8215528 становить 63\~600,00 гривень з яких 30\~000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту та 33600,00 заборгованість по процентам (45\~000 грн. (загальна сума нарахованих процентів) 11400,00 грн. (сума сплачених відсотків)). При цьому із представленого розрахунку встановлено, що за період з 23.08.2024 року по 13.05.2025 рік кредитодавцем в рахунок погашення нарахованих штрафів було зараховано сплачені відповідачем кошти у сумі 5100,00 гривень. Разом з цим суд звертає свою увагу на те, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки (штрафів) нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягав нарахуванню та стягненню. За таких обставин сплачена відповідачем сума у розмірі 5100,00 гривень, яка зарахована ТОВ «Авентус Україна» на погашення нарахованої неустойки (штрафу) повинна бути зарахована в погашення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. За таких обставин поданий ТОВ «Авентус Україна» позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 8215528 від 23.08.2024 року у сумі 58500,00 гривень (30\~000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 33\~500,00 гривень заборгованість за відсотками). В решті у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Приписами частин 1 та 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.ст.\~15,\~137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом ч.ч. 5-6ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, ТОВ «Авентус України» подано позов з ціною 63\~600,00 гривень та задоволено частково на суму 58500,00 гривень. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2228,15 гривень. Щодо понесених витрат на відправку поштової кореспонденції (досудової вимоги) у сумі 105,00, гривень суд зазначає, що доказів понесення таких витрат на вказану суму позивачем суду не надано і матеріали справи не містять. Саме по собі посилання позивача на положення п.3.1.2 Договору про надання правової допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року, якими передбачено обов`язок ТОВ «Авентус Україна» відшкодувати АО «Правовий курс» витрати з відправлення досудових вимог у розмірі 105,00 грн. за одну вимогу, суд вважає безпідставними оскільки доказів вартості відповідного відправлення суду не представлені.

Outcome: partial