Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з названим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер дядько його матері [PERSON] , який являвся головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що на день смерті останнього, з ним були зареєстровані його брат [PERSON] , та син племінниці - позивач [PERSON] . Вказує, що [INFO] помер дядько його матері [PERSON] , який на момент смерті являвся головою дворогосподарства в [ADDRESS] та на день смерті останнього, з ним проживав та був зареєстрований [PERSON] . Звернувшись до Свалявської ДНК для прийняття спадщини після смерті дядька його матері, йому було роз`яснено, що через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно, оформити право власності на таке неможливо. А тому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськимм будівлями та спорудами в [ADDRESS] . 03.09.2025 року позивач подав до суду про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськимм будівлями та спорудами в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.37,38). Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.32). Представник Полянської сільської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2024 року, [PERSON] , помер [INFO] , запис №91 проведений виконавчим комітетом Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2024 року, [PERSON] помер [INFO] , запис №126 проведений виконавчим комітетом Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с. 5,6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] належному [PERSON] та серії [NUMBER] належному [PERSON] , батьками останніх є [PERSON] та [PERSON] , тобто вони є рідними братами (а.с. 9,10). Судом встановлено, що [PERSON] є племінником померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-14). Згідно довідки виданої старостою Полянської сільської ради №299 від 01.04.2025 року [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті являвся головою дворогоспоадрства за адресою [ADDRESS] (а.с.20). Як убачається з довідки виданої старостою Полянської сільської ради №81 від 29.01.2025 [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані: брат - [PERSON] та син племінниці [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки №298 від 01.04.2025 [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті являвся головою дворогоспоадрства за адресою [ADDRESS] (а.с. 21). Як убачається з довідки №82 від 29.01.2025 [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з ним був зареєстрований син племінниці [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно технічного паспорту (Інвентаризаційна справа №84/2025) на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , такий складається з «А» - житловий будинок; «Б» - сарай; «В» - сарай; "Г" - вбиральня, №1,2 -огорожа. Його інвентаризаційна вартість в цінах 2025 року становить 99890 грн. (а.с.22, 23-27) В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Outcome: approved