Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеруа Україна» (далі ТОВ «Лінеруа Україна») та [PERSON] було укладено електронний договір №4008495 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , яку особисто останній вказав під час укладення договору, такий отримав 600,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів в розмірі 2 % в день та періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. 25 квітня 2024 року між ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №25/05/2024 від 24 травня 2024 року, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеруа Україна» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу від 24 травня 2024 року №24/05/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4008495 від 25 вересня 2023 року, загальна сума заборгованості за яким станом на 24 травня 2024 року склала 2898,27 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 599,99 грн, заборгованість за процентами 2298,28 грн. Оскільки станом на дату укладення договору факторингу строк дії кредитного договору не закінчився, позивачем у період з 25 травня 2024 року по 19 вересня 2024 року (118 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2 % у сумі 1416,00 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, 12 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №7159232 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 7\~000,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 дні, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (06 жовтня 2024 року) вказано у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. \~ \~ \~ \~ ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надано йому кредит в сумі 7\~000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Отже, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором, яка склала: сума кредиту 7000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 11 422,60 грн, всього 18 422,60 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 7000,00 грн - тіло кредиту та 11422,6 грн - нараховані проценти, а також нараховані позивачем проценти за 133 календарних днів 18 526,90 грн, всього 36 949,50 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами та заборгованість за договорами не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» і просить стягнути заборгованість у сумі 41 263,77 грн та вирішити питання про відшкодування судових витрат, які складаються із суми судового збору у розмір 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 15\~000,00 грн. Представник позивача просив проводити судове засідання без участі представника, про що зазначив у позовній заяві. Відповідач, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 09 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 12\~серпня 2025\~року відмовлено\~у задоволенні клопотання представника відповідача Петришина А.М. про зупинення провадження у справі. 02 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом установлено, що 25 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеруа Україна» та [PERSON] укладено договір №4008495 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відповідачем був підписаний 25 вересня 2023 року о 14:28:19 год з використанням електронного цифрового підпису Р069. Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 Договору, сума кредиту складає 600,00 грн, строк кредитування становить - 360 днів. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,00 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк кредитування складає 4 920,00 грн (п. 1.6.1 Договору). Сторони у Договорі також обумовили, що кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1 Договору). У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 4 920, 00 грн; 4 320, 00 грн сума процентів за користування кредитом; 46 334, 06% річних реальна річна процентна ставка. Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] електронним підписом та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Відповідно до довідки ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» 25 вересня 2023 року о 15:10:16 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 600,00 грн на платіжну карту [NUMBER] , яку під час укладання Договору було особисто зазначено відповідачем. Вказану операцію ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» проводили на умовах укладеного між ними договору про організацію переказу грошових коштів без відкриття рахунку. Також, факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується листом, наданим АТ КБ «Приват Банк» від 13 вересня 2025 року за вих. №20.10.0.0/7-250910/50376-БТ, відповідно до якого на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 25 вересня 2023 року було здійснено переказ коштів у сумі 600,00 грн. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеруа Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. \~ \~ \~ \~Підписаний сторонами\~та скріплений\~їх печатками\~Акт прийому\~-\~передачі Реєстру\~боржників від\~24\~травня 2024\~року,\~підтверджує факт\~переходу від\~ТОВ «Лінеруа\~Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт сплати ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Лінеруа Україна» за договором факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року стверджується даними платіжних інструкцій від 30 та 31 травня 2024 року. Відповідно до Витягу реєстру боржників від 24 травня 2024 року до договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 2898,27 грн, з яких: 599,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 298,28 грн - сума заборгованості за відсотками. Про відступлення права вимоги [PERSON] повідомлявся представниками позивача шляхом розміщення інформації у особистому кабінеті боржника. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №4008495 від 25 вересня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 24 травня 2024 загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Лінеруа Україна» становить 2298,27 грн. Згідно з наданим ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» розрахунком заборгованості, [PERSON] в межах строку дії договору №4008495 в період з 25 травня 2024 року по 19 вересня 2024 (за 118 календарних днів) товариством було нараховано проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1416,00 грн. 12 жовтня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №7159232, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7502 (12.10.2023 o 07:20:59), відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 7 000,00 грн. Тип кредиту\~- кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (п.п. 1.3, 1.4 Договору). Згідно положень п.п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. Знижена процентна ставка становить 1,89 % в день. Відповідно до п. 2.1 Договору вбачається, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Пунктом 5.1 Договору передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п. 5.3. Договору. Також, п.п. 6.1 - 6.7 Договору визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за Договором. Відповідно до п. 9.2 Договору вбачається, що договір вважається укладений з моменту його підписання електронними підписами сторін і діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (12 жовтня 2023 року), таблиця підписана електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А7502. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А7502 (12.10.2023 o 07:20:59). Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору № ФК-20/11/2019 про переказ коштів від 28 листопада 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що стверджується додатком до листа ТОВ «Авентус Україна» №485 від 27 травня 2025 року. Також, факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується листом, наданим АТ КБ «Приват Банк» від 20 червня 2025 року за №20.1.0.0.0/7-250613/62884-БТ, відповідно до якого на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 12 жовтня 2023 року було здійснено переказ коштів у сумі 7 000,00 грн. Як убачається з картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором №7159232 від 12 жовтня 2023 року, будь-яких оплат відповідач за кредитним договором не здійснював, станом на 26 травня 2024 року заборгованість останнього по кредитному договору не сплачена і становить: 7\~000,00 грн - основний борг та 11\~422,00 грн - нараховані проценти. ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача (п. 4.1 Договору). 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Про що також був складений акт прийому\~передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7159232, загальний розмір заборгованості 18 422,60 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 11 422,60 грн заборгованість за відсотками. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором було повідомлено відповідача, шляхом направлення відповідного листа на електронну пошту, зазначену останнім при укладенні кредитного договору. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та згідно даних виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань проведені відповідні реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача. Згідно з наданим ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» розрахунком заборгованості, [PERSON] в межах строку дії договору №7159232 в період з 27 травня 2024 року по 06 жовтня 2024 року (за 133 календарних днів) товариством було нараховано проценти за користування грошовими коштами у розмірі 18 526,90 грн. Представник позивача, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договорами звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення такої заборгованості. Зазначені вище докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить наступних висновків. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Лінеруа Україна», ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») за своїм правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст. 204 ЦК України\~є обов`язковим для виконання. Також матеріалами справи підтверджується факт\~переходу права грошової вимоги первісного кредитора ТОВ «Лінеруа Україна» за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту та №4008495 від 25 вересня 2023 року та ТОВ «Авентус Україна» за договором про надання споживчого кредиту №7159232 від 12 жовтня 2023 року до позивача відносно боржника [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12\~цього\~Закону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Суд вважає доведеним позивачем факт укладення між відповідачем [PERSON] та первісними кредиторами ТОВ «Лінеруа Україна» договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4008495 від 25 вересня 2023 року та ТОВ «Авентус Україна» договору про надання споживчого кредиту №7159232 від 12 жовтня 2023 року в електронній формі, оскільки такі підписані за допомогою електронних підписів одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов кредитних договорів ТОВ «Лінеруа Україна» надало відповідачу кошти в сумі 600,00 грн, ТОВ «Авентус Україна» - кошти в сумі 7\~000,00 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними відповідно у розмірі - 2 % в день (договір №4008495 від 25 вересня 2023 року) та у розмірі - 1,99 % в день за стандартною ставкою (договір №7159232 від 12 жовтня 2023 року). Обставина перерахування [PERSON] грошових коштів у розмірі 600,00 грн 25 вересня 2023 року та 7 000,00 грн 12 жовтня 2023 року на його картковий рахунок повністю доводиться наявними в матеріалах справи доказами та наданою на виконання ухвал суду інформацією АТ КБ «Приват Банк». Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «Авентус Україна» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до боржника\~\~ [PERSON] за кредитними договороми №4008495 від 25 вересня 2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеруа Україна» та [PERSON] , та №7159232 від 12 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. Пунктом 1.3 договору №4008495 від 25 вересня 2023 року визначений строк кредитування 360 днів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості засвідчує, що в період кредитування з 25 вересня 2023 року по 24 травня 2024 року розмір нарахованих ТОВ «Лінеруа Україна» відсотків за користування кредитними коштами становив за стандартною процентною ставкою 2298,28 грн. З 25 вересня 2023 року до 19 вересня 2024 року нарахування процентів в сумі 1416,00 грн за 118 днів за стандартною процентною ставкою здійснено ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Суд вважає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 25 вересня 2023 року до 19 вересня 2024 року позивачем здійснено в межах строку кредитування, який був погоджений сторонами у договорі (360 днів), та відповідно до умов договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року, якими передбачено перехід права грошової вимоги не тільки на суму заборгованості, яка зазначена у витязі з реєстру боржників до такого договору, а й право грошової вимоги за зобов`язаннями, що можуть виникнути у майбутньому. Пунктом 1.4 договору № 7159232 від 12 жовтня 2023 року визначений строк кредитування 360 днів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості засвідчує, що в період кредитування з 12 жовтня 2023 року по 26 травня 2024 року розмір нарахованих ТОВ «Авентус Україна» відсотків за користування кредитними коштами становив за стандартною процентною ставкою 11 422,60 грн. З 27 травня 2024 року до 06 жовтня 2024 року нарахування процентів в сумі 18 526,90 грн за 133 днів за стандартною процентною ставкою здійснено ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Суд вважає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 27 травня 2024 року до 06 жовтня 2024 року позивачем здійснено в межах строку кредитування, який був погоджений сторонами у договорі (360 днів), та відповідно до умов договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, якими передбачено перехід права грошової вимоги не тільки на суму заборгованості, яка зазначена у витязі з реєстру боржників до такого договору, а й право грошової вимоги за зобов`язаннями, що можуть виникнути у майбутньому. Разом з тим,\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~відповідно до\~Конституції України\~визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У\~ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в\~Конституції України\~та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно до ч. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 11 липня 2025 року №1439/493, вбачається, що [PERSON] проходить військову службу за по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 31 грудня 2023 року. Таким чином, з 31 грудня 2023 року, у період виконання умов кредитного договору, відповідач набув статусу військовослужбовця та на нього поширювались пільги, передбачені п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто з 31 грудня 2023 року у нього був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Відтак у відповідача виник обов`язок щодо погашення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме: - за кредитним договором № 4008495 від 25 вересня 2023 року, яка складається із тіла кредиту у розмірі 599,99 грн, та процентів за користування грошовими коштами за період з 25 вересня 2023 року по 30 грудня 2023 року включно - в розмірі 1164,00 грн (600 грн х 2 % = 12 грн х 97 календарних днів); - за кредитним договором № 7159232 від 12 жовтня 2023 року, яка складається із тіла кредиту у розмірі 7000,00 грн, та процентів за користування грошовими коштами за період з 12 жовтня 2023 року по 30 грудня 2023 року включно - в розмірі 11\~144,00 грн (7000,00 грн х 1,99 % = 139,3 грн х 80 календарних днів). Розподіл судових витрат Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково (48,25 %), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1\~168,81 грн ( із розрахунку 2\~422,40 х 48,25 %). Представник позивача також заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, на підставі: договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, рахунку на оплату по замовленню №8534-26/05-2025 від 26 травня 2025 року, акта прийому-передачі виконаних робіт до вказаного попередньо договору від 26 травня 2025 року, ордера серії АІ №1906229 від 26 травня 2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Столітнього М.М. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з приписів\~\~ст. 137 ЦПК України. Згідно з ч.ч. 1-6 ст\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст.\~\~141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 4\~ст. 10 ЦПК України\~і\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~(далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про не співмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн, який є завищеним. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнено документально підтверджених понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~825,00 грн (із розрахунку 10 000 х 48,25 %).

Outcome: partial