Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 11 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 11. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через кардинально різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні цінності, взаємне непорозуміння, несумісність характерів, що призвело до того, що вони припинили шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо один від одного. Примирення з відповідачкою неможливе, тому їхній шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 21 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 09 червня 2025 року на 09 годину 00 хвилин, з повідомленням учасників справи, яке було відкладено останнього разу на 24.09.2025. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить провести судовий розгляд справи без його участі та зазначив, що позов про розірвання шлюбу\~ підтримує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 11, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, примирення між ними стало неможливим, що видно із заяви позивача та пояснень відповідачки у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до статті 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved