Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

25.09.2024 АТ «Акцент-банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить суд: - стягнути заборгованість у розмірі 32 499,29 грн. за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.04.2016. 28.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Конверт повернувся до суду неврученим з причин "адресат відсутній". Відповідач, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Позивач пояснює, що [PERSON] звернулась до АТ «Акцент-банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 01.04.2016. Підписуючи анкету-заяву вона надала свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Отримавши кредитні кошти, не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.09.2024 становить 32 499,29 грн. Судом встановлено такі обставини справи. 01.04.2016 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у Акцент-Банку (А-Банку) разом з Умовами та правил, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, згідно з якою отримала кредитний ліміт на кредитну карту. В заяві зазначено, що вона ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку. З Витягу з Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку вбачається, що такі [PERSON] не підписувались. За розрахунком банку станом на 11.09.2024 заборгованість становить 32 499,29 грн. (24 075,50 грн.- тіло кредиту; 8 423,79 грн.- відсотки). Висновки суду. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З анкети-заяви від 22.10.2021 вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Кредит надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Отримання кредитних коштів позичальником підтверджується. Отже, зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Банк надав анкету-заяву, підписану відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку з банківського рахунку відповідача. Отже, банк підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Позичальник користувався кредитними коштами та частково сплачував, що підтверджує користування коштами отриманими на умовах укладеного кредитного договору. Натомість відповідач допустив порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, позовні вимоги АТ «Акцент-банк» про стягнення заборгованості в розмірі 24 075,50 грн. (тіло кредиту) підлягають задоволенню. Що стосується стягнення відсотків за кредитом, то за змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві, яка підписана позичальником, процентна ставка та умови накладення штрафів не зазначені, а додані до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку, в якому передбачені умови кредитування, [PERSON] не підписувався. Таким чином, немає підтверджень, що саме ці Тарифи та ці Умови та Правила надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилась, погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Акцент-банку, а також, що на момент підписання анкети заяви діяли умови кредитування саме ті, які надав позивач. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015. Отже, без підтвердження, що конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та інших платежів за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такі висновки відповідають правовій позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 № 342/180/17. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Отже, відсутні підстави вважати, що під час укладення договору з відповідачем, АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Тому доводи банку про стягнення відсотків задоволенню не підлягать.

Outcome: partial