Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

В грудні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 23 289 грн. 49 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.02.2024 року виникла заборгованість в сумі 23289 грн. 49 коп., у зв`язку з чим, представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, представницею відповідачки надано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на пропуск строку позовної давності, ненадання послуг в повному обсязі у зв`язку із збройною агресію російської федерації. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01.04.2025 року визнано явку представника позивача обов`язковою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення, в яких просив задовольнити позов, посилаючись на те, що розрахунок вартості послуг, що були надані відповідачу, є вірним, оскільки будинок обладнаний лічильником теплової енергії, відповідно до показань якого розраховується вартість послуг, відсутність пропуску строку позовної давності. Від представника відповідачки неодноразово на адресу суду направлялись клопотання про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки суду не надано, у зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються позивачем за адресою [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на ім`я відповідачки було позивачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , з виписки за яким вбачається, що за період з листопада 2019 р. по грудень 2023 року включно за надані послуги наявна заборгованість в загальній сумі 23\~289 грн. 49 коп. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до п.35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМ України від 21.08.2019 р. № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно\~ст.525 ЦК України\~не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що в період з листопада 2019 року по грудень 2023 року включно відповідачка не сплачувала надані послуги. Судом відхиляються доводи сторони відповідача з посиланням на перерви в наданні послуг у зв`язку із збройною агресією російської федерації, оскільки з пояснень позивача вбачається, що будинок, в якому знаходиться квартира відповідачки, обладнаний будинковим лічильником теплової енергії, згідно показників якого розраховується вартість теплової енергії для кожного споживача вказаного будинку. Вірність нарахувань стороною відповідача не спростовано. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності з огляду на наступне. Згідно ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020,\~який набув\~чинності 02.04.2020\~р.,\~розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~було доповнено\~пунктом 12,\~згідно якого\~ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651, скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України\~карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» \~№ 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023, який набув чинності 30.01.2024 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону\~№ 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за надані послуги, що її просить стягнути позивач, виникла в період з листопада 2019 року по грудень 2023 року включно, позивач звернувся до суду 23 грудня 2024 року, тобто в межах строку позовної давності з урахуванням положень п. 12, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 2035 від 25.07.2024 року було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь Комунального\~підприємства «Теплопостачання\~міста Одеси» судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved