Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача\~ [PERSON] ,\~представник позивача\~ адвокат\~Турянська Лілія\~Миколаївна звернулась\~до суду\~з позовом\~до Першої\~Слов`янської\~нотаріальної контори\~про зняття\~арешту з\~майна.В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивачу [PERSON] на праві власності належить 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 5610300000:02:001:2810. В травні 2025 року він мав намір продати даний будинок та звернувся до приватного нотаріуса Дубенського нотаріального округу з проханням вчинити договір купівліпродажу. Однак нотаріусом було відмовлено у вчинені договору купівлі продажу в зв`язку з тим, що на все моє майно накладено арешт. У відділі ЦНАП Дубенської міської ради Вовк В.В. отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого чайна щодо суб`єкта. Згідно даної інформації, з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на майно позивача накладено арешт. Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2847058., зареєстровано реєстратором 06.02.2006 року Першою Макіївською державною нотаріальною конторою, 84122, Донецької обл. м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд.31. Підстава обтяження: Лист б/н. 19.02.1982 р. нк5.1982.6. заявник: перша Макіївська державна нотаріальна контора. З метою дізнатися про наявність обтяжень [PERSON] звернувся до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі. 19.05.2025 року отримав відповідь, що згідно даних АСВП станом на 19.05.2025 року виконавчі провадження відносно [PERSON] на примусовому відділі не перебувають. З відповідним запитом про підстави накладення арешту на майно звернувся до Першої Макіївської нотаріальної контори. 15.05.2025 року отримав відповідь від Першої Слов`янської державна нотаріальної контори про те, що Перша Слов`янська державна нотаріальна контора не може надати інформації з питань обтяження на нерухоме майно [PERSON] в зв`язку з тим, що документи Першої Макіївської державної нотаріальної контори знаходяться на території не підконтрольній Україні. Перша Макіївська державна нотаріальна контора ліквідована. З заявою про зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] звернувся до Першої Слов`янської державнлї нотаріальної контори. Однак конверт повернувся за закінченим терміном зберігання. Так як вищезазначене обтяження у вигляді арешту позбавляє позивача права розпоряджатися власним майном на свій розсуд, він змушений звернутися з даним позовом до суду. Просить скасувати арешт майна, внесений Першою Макіївською державною нотаріальною конторою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду\~від 20.08.2025\~відкрито спрощене\~позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 5610300000:02:001:2810, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом №1850 та №1851, виданих 18.12.2024 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М. (а.с. 22-25). В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження у вигляді арешту майна за реєстраційним номером №2847058. Реєстрація вказаних обтяжень проведена 06.02.2006 Першою Макіївською державною нотаріальною конторою, підставою для вчинення такої реєстраційної дії зазначено: лист, б/н, 19.02.1982р. п`ятої Макіївської державної нотаріальної контори. Також містяться додаткові відомості про те, що вказаний запис є архівним за №9617-148 від 19.02.1982р., нк5.1982.6. Дата виникнення відповідних обтяжень 19.02.1982 (а.с. 14-17). Як зазначено у відповіді на адвокатський запит Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.05.2025 року, згідно даних АСВП станом на 19.05.2025 року виконавчі провадження відносно [PERSON] на примусовому відділі не перебувають (а.с. 18). Згідно інформації Першої Макіївської нотаріальної контори від 15.05.2025, Перша Слов`янська державна нотаріальна контора не може надати інформації з питань обтяження на нерухоме майно [PERSON] в зв`язку з тим, що документи Першої Макіївської державної нотаріальної контори знаходяться на території не підконтрольній Україні. Перша Макіївська державна нотаріальна контора ліквідована (а.с. 19). [PERSON] звернувся із заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Першої Слов`янської державної нотаріальної контори. Однак конверт повернувся за закінченим терміном зберігання (а.с. 20, 21). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені\~ст. 16 ЦК України. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) прийшла до висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 5.1. Порядку № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення Фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувана за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Пунктом 6 глави 15 розділу II Порядку № 296/5 передбачена реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Зняття заборони є завершальною стадією вчинення нотаріальної дії, передбаченої ст. 73 Закону України «Про нотаріат», та здійснюється виключно нотаріусом. У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд приходить до висновку, що існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу реалізувати свої права власника, які полягають у володіння, користуванні та розпорядженні своїм майном. Наявність обтяження у формі арешту нерухомого майна порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно відповіді нотаріальної контори вбачається, що нотаріальна контора не може зняти арешт, так як матеріали по даній справі знаходяться на непідконтрольній Україні території, не відомі ні підстави, ні умови арешту, який мав місце в 1982 році. Також суд бере до уваги, що скасування заборони на майно не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, а також те, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд приходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. За таких обставин,

Outcome: approved