Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

12.05.2025 представник ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» звернувся через систему «Електронний суд» до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 121 800, 00 грн та понесені судові витрати: судовий збір в сумі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 770, 00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 03.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , було укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» за №1608813, додатки та додаткові угоди до якого є його невід`ємними частинами та є обов`язковими для виконання їх сторонами. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу, шляхом перерахування у безготівковій формі на номер платіжної карти № [NUMBER] , який відповідач вказав під час укладення кредитного договору, кредитні кошти, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні) кошти, які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором, а також згідно з п. 6.4. кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф. Обставина щодо успішності переказу кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , вказану відповідачем під час укладення кредитного договору, підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК». У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 121 800, 00 грн, у тому числі: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту (сума отриманого та неповернутого кредиту) за кредитним договором; 91 800, 00 грн - заборгованість по процентах (%), які були нараховані за користування кредитними коштами; 10 000, 00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками (а. с. 7, 7 зворот). Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 12.05.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 13.05.2025. Відповідь №1369941 з Єдиного державного демографічного реєстру згенерована судом 13.05.2025. 13.05.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія ухвали суду та судові повістки про виклик до суду тричі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але кореспонденція була повернута суду відділенням АТ «Укрпошта» з позначеннями «адресат відсутній за вказаною адресою» 21.05.2025, 11.07.2025, 21.08.2025 (а. с. 35-36, 41-42, 47-48). Крім того, судова повістка направлялась відповідачу SMS-повідомленнями за номером телефону, вказаним позивачем в позовній заяві, та була доставлена, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а. с. 33). В судові засідання, призначені на 10-00 02.07.2025, 15-00 04.08.2025, 16-00 01.10.2025 відповідач не з`явився. Враховуючи, що судом використані всі наявні можливості повідомити відповідача про розгляд справи, суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи судом. Суд не одержав від відповідача відзив на позовну заяву, а також інші заяви та клопотання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В позовній заяві представник позивача просив суд розглянути справу без участі позивача та його представника за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що між сторонами на підставі нижче зазначених юридичних фактів виникли кредитні відносини, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію». 03.07.2022 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір № 1608813 про надання споживчого кредиту за продуктом «New Short» (а. с. 12 зворот -15), згідно з яким позивач надав грошові кошти в сумі 20 000, 00 грн зі строком користування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, первісна редакція якого надана в додатку №1 до цього договору (п. 1.1 - 1.4 договору). П. 1.5. договору передбачає, що тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка становить 1, 5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору. Знижена процентна ставка становить 1, 275% в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник Програми лояльності товариства, до 02.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за сказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Згідно з п.п.1.9.1 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 089,90% річних. П. 6.4. договору передбачено, що у випадку невиконання та/ або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 3 000, 00 грн на четвертий день такого невиконання та/ або неналежного виконання; у розмірі 220, 00 грн, починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/ або неналежного виконання. Підпунктом 6.4.6. цього пункту встановлено, що а будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафа), нарахованої за порушення споживачем зобов`язань за цим договором, обмежується сумою, визначеною, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з підпунктом 2.1. договору вбачається, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т231. Також сторонами 03.07.2024 був підписаний паспорт споживчого кредиту. Інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е903 (а. с. 11 зворот-12). ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало умови договору про надання споживчого кредиту та 03.07.2024 перерахувало шляхом безготівкового переказу відповідачу кошти в сумі 20 000, 00 грн на платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується копією листа вих. №20250410-79 від 10.04.2025 ТОВ «ПЕЙТЕК» (а. с. 15 зворот). В довідці про ідентифікацію, наданій позивачем, зазначені персональні дані відповідача, істотні умови кредитного договору та одноразовий ідентифікатор, яким підписаний договір (а. с. 25 зворот). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1608813 від 03.07.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 05.05.2025, загальний розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» становить 121 800, 00 грн, з яких 20 000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 91 800, 00 грн - заборгованість по процентам, 10 000, 00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а. с. 16-19). Представник позивача - адвокат К. Жевага зверталась до відповідача з вимогою погасити наявну кредитну заборгованість, що підтверджується досудовою вимогою вих. №1272 від 08.05.2025 та доказами направлення вимоги (а. с. 20, 20 зворот, 21). У суда відсутні письмові докази погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем. Згідно з ч.1.ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та статей 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, визначено розмір кредиту, строк його надання та повернення, розмір відсотків, неустойки тощо. Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 13 цього закону передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до абзаці 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом встановлено, що сторонами з додержанням форми та визначенням всіх істотних умов було укладено в електронній формі кредитний договір. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідач допустив порушення зобов`язань, чим порушує права позивача. Отже, на думку суду, позовні вимоги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1608813 від 30.07.2024 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 20 000, 00 грн підлягають задоволенню. Щодо заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 91 800, 00 грн суд зазначає таке. З дослідженого судом розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховані з 03.07.2024 по 05.05.2025, тобто в межах строку кредитування (360 днів). З 03.07.2024 по 01.08.2024 проценти нараховані в сумі 255, 00 грн (1, 275%) щоденно; з 03.08.2025 по 05.05.2025 проценти нараховані в сумі 300, 00 грн (1, 5%) щоденно. Всього нараховано проценти в сумі 91 800, 00 грн. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. Спірний кредитний договір укладений сторонами після набрання чинності вище зазначеним законом, а отже при визначенні умов договору сторони мали враховувати його вимоги. 240 днів сплинуло 20.08.2024, отже після цієї дати розмір відсотків за споживчими кредитними договорами не повинен був перевищувати 1, 00%. Проценти за цим договором з 21.08.2024 не могли перевищувати 200, 00 грн (1, 00%). Отже, з урахуванням умов договору та вимог законодавства проценти за користування кредитом мають становити 64 650, 00 грн з розрахунку: з 03.07.2024 по 01.08.2024 включно: 255, 00 грн (1, 275%) * 30 днів = 7 650, 00 грн; 03.08.2025 по 20.08.2024 включно: 300, 00 (1, 5%)*18 днів = 5 400, 00 грн; з 21.08.2024 по 05.05.2025 включно: 200*258 днів = 51 600, 00 грн; (7 650, 00 грн + 5 400, 00 грн + 51 600, 00 грн = 64 650, 00 грн). Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 10 000, 00 грн, суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до статті 549 ЦК України (в редакції, яка була чинною на день укладання кредитного договору) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем, виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Враховуючи дату набрання чинності цього закону та дату укладення кредитного договору вимога про стягнення неустойки пред`явлена на законних підставах. Щодо розміру неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку у формі штрафу в сумі 10 000, 00 грн, тобто з урахуванням обмежень, встановлених законом. Отже, позов в частині стягнення неустойки у формі штрафу має бути задоволено. Відповідач не надав суду свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. З урахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 94 650, 00 грн, яка включає: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 64 650, 00 грн - заборгованість по процентах; 10 000,00 грн - заборгованість за неустойкою (штрафом). Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги №52 від 10.03.2024, укладеного між АДВОКАТСЬКИМ ОБЄДНАННЯМ «СВК ПАРТНЕРС» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», предметом договору є представництво інтересів клієнта та/або надавати інші види правової (правничої) допомоги клієнту. Представництво, зазначене у п.п.1.1. договору полягає в здійсненні адвокатським об`єднанням комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за кредитними договорами, а також у захисті прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників (а. с. 21, 22). Ч. 3 Додатку №2 до договору №52 про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2025 передбачено, що клієнт зобов`язаний додатково сплатити АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ гонорар у розмірі 15% від суми боргу, яка підлягає стягненню з боржника і вказується у позовній заяві (а. с. 21 зворот). З Акту №б/н приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 29.04.2025 вбачається, що сторони договору про надання правничої допомоги від 10.03.2025 підтверджують надання правничої допомоги на суму 2 500, 00 грн за договором по боржнику [PERSON] та оплату 28.04.2025 на підставі рахунку №217 від 22.04.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №14043 від 28.04.2025. В акті вказані такі види правової допомоги: аналіз фактичних обставин справи, збір та підготовка доказів у справі за позовом до боржника [PERSON] , кредитний договір №1608813 в сумі 500, 00 грн; підготовка, написання та оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості із боржника [PERSON] за кредитним договором №1608813 на суму 2 000, 00 грн (а. с. 25). Також позивачем суду наданий рахунок на оплату №217 від 22.04.2025 на суму 2 500, 00 грн (а. с. 22 зворот) та платіжну інструкцію №14043 від 28.04.2025 на суму 245 000, 00 грн (а. с. 23 зворот). Суд також враховує, що в досудовій вимозі, яка направлялась представником позивача, відповідача попереджали про розмір судових витрат, серед іншого і витрат на правову допомогу в зазначеній в позові сумі. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03.02.2021 у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17.02.2021 у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18). Суд встановив, що заявлені витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та на їх підтвердження надані належні докази та достатні докази. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги. З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, представник позивача участь в судовому засіданні не приймав; в цій категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, розрахунків не виконував; відповідач не надав суду відзив та не заперечував факту наявності заборгованості, розрахунків, заявлених до стягнення. Суд звертає увагу, що в описі виконаних адвокатом робіт не зазначений час, витрачений на виконання робіт, зазначених в акті. Суд враховує незначну складність справи, наявність усталеної судової практики, те, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складеної позовної заяви не є занадто значними. Крім того, адвокат не брав участь в судовому засіданні. Також суд зазначає, що враховуючи малозначність справи заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 770, 00 грн є неспівмірним із ціною позову, бо становить 17, 00% від заявленої ціни позову. Отже, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 20 770, 00 грн є надмірною. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6 000, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, відповідає складності справи, ціні позову та виконаній адвокатом роботі. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 882, 45 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (77, 71%). Оплата судового збору позивачем в сумі 2 422, 40 грн підтверджується платіжною інструкцією №218 від 28.04.2025 (а. с. 8).

Outcome: partial