Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви та її доводи Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу посилаючись на те, що між ним та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.204784832, забезпечений транспортний засіб марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] . 05.11.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.12.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Потерпіла особа звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено в сумі 98547,08 грн. На адресу відповідача направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак жодної виплати відповідачем не здійснено. А тому просив суд стягнути з відповідача на користь товариства завдані збитки в порядку регресу в розмірі 98547,08 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Рух справи в суді Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ Аргументи учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем не надано доказів сплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи [PERSON] . Крім того, вказав, що звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу та звіт автотоварознавчого дослідження не є належними та допустимими доказами, оскільки оформлені із порушенням методики, дата оцінки 05.11.2021 року не відповідає дійсності, адже саме в цей день о 20.24 год. було вчинено дорожньо-транспортну пригоду. Також, у звіті не зазначено номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, освіту, спеціальність, стаж роботи, номер та дату видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації відносно фізичної особи, що здійснювала оцінку КТЗ. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.204784832, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] (а.с.5зв.-6). Строк дії договору з 00.00 год. 06.07.2021 року по 24.00 год. 05.07.2022 року включно. 05.11.2021 року о 19.42 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mercedes», під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.12.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП (а.с.10). Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.12.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.48). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів сплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи [PERSON] є безпідставним, виходячи з наступного. Згідно з ч.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Власником транспортного засобу марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10зв.) 23.11.2021 року до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулась [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (а.с.6зв.-7). Відповідно до Звіту №774.21Е_SOS_-211125-234674 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, та Звіту автотоварознавчого дослідження від 14.12.2021 року, здійсненого за замовленням ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с.12-28), вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Jetta, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату оцінки 05.11.2021 року становить 118525,49 грн. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.36.4 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. На підставі страхового акту №12707/1 та розрахунку розміру страхового відшкодування до нього (а.с.28зв.), позивачем було здійснено виплату суми страхового відшкодування власнику транспортного засобу марки «Volkswagen» [PERSON] в розмірі 98547,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №00069025 від 23.12.2021 року (а.с.29зв.). Посилання відповідача на те, що звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу та звіт автотоварознавчого дослідження не є належними та допустимими доказами, оскільки дата оцінки 05.11.2021 року не відповідає дійсності, адже саме в цей день вчинено дорожньо-транспортну пригоду, є безпідставним, виходячи з наступного. Відповідно до протоколу технічного огляду КТЗ від 26.11.2021 року (а.с.26-28), огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся саме 26.11.2021 року. Звіт №774.21Е_SOS_-211125-234674 складено 14.12.2021 року, а ціни на матеріали, які б мали використовуватися для ремонту автомобіля, взято станом на 05.11.2021 року, тобто на дату дорожньо-транспортної пригоди. \~ \~ \~ \~05.01.2023 року відповідачу [PERSON] надіслано регресну вимогу №16307/12707/1 (а.с.30) та 31.10.2023 року претензію про відшкодування шкоди (а.с.31), однак відповідач не відшкодував збитки в порядку регресу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Згідно з пп.в п.38.1.1. ч.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Посилання відповідача про те, що звіт про оцінку вартості (розміру) збитків та звіт автотоварознавчого дослідження не є належними доказами, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку, серед іншого, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Оцінка майна у випадках її обов`язкового проведення, виконана суб`єктами, які не є суб`єктами оціночної діяльності, визнається недійсною (ч.4 ст.8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлює Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика), затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159). Згідно з п.1.3 розділу І Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п.4.1 розділу ІV Методики, оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (п.4.3 розділу ІV Методики ). Суд вважає, що звіт №774.21Е_SOS_-211125-234674 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, та звіт автотоварознавчого дослідження від 14.12.2021 року складені з дотриманням вимог ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та є документом для визначення розміру страхового відшкодування за відсутності досягнутої згоди між страховиком та потерпілим щодо розміру такого відшкодування. Будь-яких обґрунтувань щодо неправильності або неповноти звіту відповідачем не наведено, клопотань про призначення експертизи не заявлено, інших звітів про оцінку КТЗ на підтвердження проведення оцінки майна у встановленому законом порядку відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] відшкодував завдані збитки в порядку регресу, тому з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування шкоди в порядку регресу. Висновки за результатами судового розгляду Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» необхідно стягнути завдані збитки в порядку регресу в розмірі 98547,08 грн., задовольнивши позовні вимоги. Щодо судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved