Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

07.07.2025 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивачів - адвокат Данилюк П.П. (котрий уповноважений представляти інтереси позивачів на підставі ордерів серії АВ № 1209871 та № 1209871 від 06.05.2025 (а.с. 29,30 ) мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла - [PERSON] (мати позивачів), але не оформила своїх спадкових прав. У свою чергу [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області і позивачі у справі являються спадкоємцями після смерті останньої. Коли позивачі звернулися до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їм було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивачі не мають можливості оформити дане спадкове майно. Тому представник позивачів вимушений звернутись до суду за захистом прав позивачів та просив визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися. Їх представник - адвокат Данилюк П.П. подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивачів та їх представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачами. До початку розгляду справи просив долучити виписку з погосподарської книги та лист роз`яснення нотаріуса (а.с. 72). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на електронну адресу суду листа, відповідно до якого просили розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Позов визнають. (а.с. 38). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 12), [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 13) батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про народження (а.с. 14) зазначається, що батьками [PERSON] [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 15) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 16) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про одруження (а.с. 17) пояснюється зміна прізвища [PERSON] на « [PERSON] ». Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 396 від 25.11.2024 (а.с. 18) [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , і разом з нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 397 від 25.11.2024 (а.с. 19) [PERSON] , яка померла [INFO] , була власницею будинку за адресою: [ADDRESS] , але на даний час будинок розібраний. Випискою з погосподарської книги № 02.04.13/244 від 09.09.2025 (а.с. 73) зазначається, що за обліковим номером об`єкта № 534-1 зареєстровано домогосподарство з одним проживаючим на території ради. Місцезнаходження: [ADDRESS] . Головою домогосподарства є [PERSON] , [INFO] , яка померла згідно з актовим записом № 14 від 02.04.2001. Рішенням Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 15 від 20.03.1997 (а.с. 20) [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,40 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в межах с. Дяківці: біля будинку на [ADDRESS] 0,16 га та біля «юрця» (так у документі) 0,24 га. Довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №180 від 23.06.2025 (а.с. 21), зазначається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,4000 га (0,1700 га та 0,2300 га) в [ADDRESS] . Рішенням Дяковецької сільської ради за № 618 від 10.09.2015 (а.с. 22) [ADDRESS] . Згідно витягу від 17.02.2025 (а.с. 15) земельна ділянка площею 0,1700 га із кадастровим номером 0522482600:03:003:0217 розташована по [ADDRESS] . Згідно витягу від 18.02.2025 (а.с. 16) земельна ділянка площею 0,2300 га із кадастровим номером 0522482600:03:003:0218 розташована по [ADDRESS] . При ухваленні рішення судом було досліджено матеріали спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] та встановлено, що позивачі в рівних частинах прийняли спадщину після смерті останньої (а.с. 49-67). У свою чергу відповіддю від 11.09.2025 (а.с. 70) зазначається про те, що спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] не виявлено. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 574/02-14 від 19.09.2025 (а.с. 74) позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на майно, котре є предметом спору, по причині відсутності правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельної ділянки, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельної ділянки", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримала державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані останній у приватну власність, відтак позивачі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та за після смерті [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Дяківці Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивачі [PERSON] та [PERSON] мають намір успадкувати майно [PERSON] , (яка у свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] ), проте успадкувати майно не мають можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачів, за останніми слід визнати в рівних частках право власності на зазначені земельні ділянки, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняла - [PERSON] , у свою чергу після смерті якої 25.09.2020 спадщину прийняли спадкоємеці [PERSON] та [PERSON] (позивачі у справі). Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивачів (а.с. 72) слід залишити за позивачами [PERSON] та [PERSON] ..

Outcome: approved