Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101713457576500 від 18 квітня 2024 року в загальному розмірі 33389,14 грн., яка станом на 05 серпня 2025 року складається із заборгованості: за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 25038,59 грн., за процентами в сумі 7938,30 грн. та за пенею - 412,25 грн.. Позов обгрунтовано тим, що 18 квітня 2024 року відповідач [PERSON] уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101713457576500 щодо надання кредиту в розмірі 30000,00 грн. строком на 36 місяців (до 17 квітня 2025 року) зі сплатою процентів згідно з п.п.6, 7 договору у розмірі 85.00% річних та комісії в розмірі 0.00 грн., а також пені в розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Кредитний договір, який складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту, був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису, та використання якого було погоджено сторонами в заяві на погодження використання електронного підпису. Банк свій обовязок виконав повністю, надавши позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Натомість відповідач допустила порушення зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у наведеному вище розмірі. З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн.. Відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву АТ «Акцент-Банк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала. ІІ. Заяви та клопотання. \~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ «Акцент-Банк» згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, прохав розглянути справу за його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1\~ст.280 ЦПК України (а.с.7). \~ \~ \~ \~ Заяв та клопотань від відповідача по справі [PERSON] в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.40-41). В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку\~ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1\~ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1\~ст.281 ЦПК України, 07 жовтня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 23 січня 2024 року відповідач [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», підтвердила свою згоду на те, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк» становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилась з його умовами. Також відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого цифрового підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буле використовуватись нею для вчинення правочинів та платіжних операцій (а.с.8). 23 січня 2024 року відповідачем [PERSON] була підписана заява на відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.9-10). 18 квітня 2024 року відповідач по справі [PERSON] шляхом накладення електронного підпису за допомогою зазначеного вище відкритого ключа підписала Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101713457576500 (далі - заява, заява від 18 квітня 2024 року, кредитний договір), в якій прохала банк надати їй кредит за послугою «Швидка готівка» та погодилась з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту, становлять договір (а.с.13-14, 15-16). Судом встановлено, що в заяві від 18 квітня 2024 року сторонами були узгоджені основні умови кредитування: тип кредиту: строковий; сума кредиту: 30000,00 грн.; строк кредиту: 36 місяців з 18 квітня 2024 року по 17 квітня 2027 року включно; процентна ставка (фіксована) - 85% на рік; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту, - 5169155129834311 (а.с.13). Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідач [PERSON] на виконання умов кредитного договору мала здійснити в період з 18 травня 2024 року по 18 липня 2027 року 36 щомісячних платежів по 2349,85 грн., крім останнього в сумі 2350,23 грн. кожний (а.с.15-16). Відповідач своїм підписом підтвердила також отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, викладені у паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка», що були надані їй до укладення кредитного договору (а.с.12). Факт підписання 18 квітня 2024 року заяви відповідачем по справі [PERSON] під час судового розгляду спростований не був. 18 квітня 2024 року АТ «Акцент-Банк» на виконання умов кредитного договору було здійснено видачу відповідачу [PERSON] грошових коштів в сумі 30000 грн. 00 коп., що відповідає сумі кредиту згідно з умовами укладеного між сторонами договору (а.с.18). Факт укладення сторонами кредитного договору підтверджується випискою по кредиту відповідача [PERSON] , в якій міститься інформація про сплачені нею на виконання умов договору грошові кошти (а.с.19). Під час судового розгляду відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання ннею кредитних коштів у зазначеному вище розмірі та здійснення дій, спрямованих на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101713457576500 від 18 квітня 2024 року (а.с.17) загальна сума заборгованості відповідача станом на 05 серпня 2025 року складає 33389,14 грн., з яких: 1) залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -\~25038.59 грн.,\~з яких: \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ - залишок заборгованості за тілом кредиту - 22609,81 грн., \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ - залишок заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 2428,78 грн., 2) загальний залишок заборгованості за процентами - 7938,30 грн., з яких: - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість - 962,57 грн.; -\~залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість -\~6975,73 грн.; 3) заборгованість за пенею - 412,25 грн.. V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України\~та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1\~ст.638 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1\~ст.1055 ЦК України). Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що кредитний договір №АВН0СТ155101713457576500 від 18 квітня 2024 року був підписаний відповідачем [PERSON] удосконаленим електронним підписом за допомогою відкритого ключа, погодженого нею в заяві від 23 січня 2024 року, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 18 квітня 2024 року відповідачем [PERSON] заяви про надання послуги «Швидка готівка», в якій сторони узгодили істотні умови договору, зокрема, щодо розміру кредиту, процентів за користування ним, а також строку користування кредитом, а тому у відповідача по справі, як позичальника, яка здійснила використання наданого кредиту, виникло зобов`язання щодо виконання умов кредитного договору, в тому числі, здійснення платежів з повернення основної суми кредиту та процентів за користування ним. Згідно положень ст.629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ Згідно зі\~ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч.2\~ст.1056-1 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів (ч.2 ст.8 закону України «Про споживче кредитування»). З наданого\~позивачем розрахунку\~заборгованості відповідача\~ [PERSON] \~\~за\~кредитним договором\~вбачається,\~що станом\~на 05\~серпня 2025\~року сума\~заборгованості відповідача\~за наданим\~кредитом (тілом\~кредиту)\~складає\~25038,59 грн., а заборгованість за процентами -\~7938,30 грн.. Наведений позивачем АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості [PERSON] відповідає умовам кредитного договору, в тому числі нарахування процентів за ставкою 85% річних, що становить 7,083% в місяць та 0,2361% в день, та складає суму по 70,83 грн. в день (0,2361% від 30000,00 грн.), а також подальше нарахування процентів з урахуванням внесених відповідачем грошових коштів на погашення заборгованості за наданим кредитом в межах строку кредитування до 05 серпня 2025 року включно. При цьому суд, виходячи з положень ч.2\~ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання, приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання нею зобовязань за кредитним договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку заборгованості та її розміру. \~ \~ \~ \~ У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010\~зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обовязки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору №АВН0СТ155101713457576500 від 18 квітня 2024 року, укладеного між нею та АТ «Акцент-Банк» Зазначений договір з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавався судом недійсним. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Судом враховується, що у даній справі відповідач здійснювала часткове виконання умов договору шляхом внесення грошових сум на погашення заборгованості за кредитом (зокрема, в період з 18.04.2024 по 18.05.2024 - 3273,85 грн., в період з 19.07.2024 по 18.08.2024 - 2349,85 грн., в період з 19.10.2024 по 18.11.2024 - 4709,54 грн., в період з 19.02.2025 по 18.03.2025 - 6255,62 грн.); кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та тілом кредиту і її розміру. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобовязань за кредитним договором №АВН0СТ155101713457576500 від 18 квітня 2024 року щодо повернення суми кредиту та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування кредитом) та приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення із [PERSON] на користь позивача АТ «Акцент-Банк» заборгованості: за тілом кредиту в сумі 25038 грн. 59 коп. та за процентами в сумі 7938 грн. 30 коп., а всього в загальному розмірі 32976 грн.89 коп.. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за пенею в розмірі 412 грн. 25 коп. суд приходить до наступного висновку. На обгрунтування підстав стягнення з відповідача пені представник позивача посилається на те, що при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування», а також на те, що вимога п.6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону не поширюється на договори, укладені після 23 січня 2024 року, а тому нарахування пені не забороняється. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту п.12 кредитного договору у випадку порушення клієнтом зобовязань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором загальний розмір заборгованості за пенею становить 412 грн. 25 коп.. Разом з тим, відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім того, установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На час розгляду справи в суді положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними. Воєнний стан був введений в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, неодноразово був продовжений і діє на даний час. Зазначена обставина є загальновідомою та не потребує доказування (ч.3 ст.82 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України\~основу цивільного законодавства України становить\~Конституція України. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Основним актом цивільного законодавства є\~Цивільний кодекс України (ч.2 ст.4 ЦК України). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Отже, ч.2 ст.4 ЦК України\~закріплює пріоритет норм цього\~Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм\~ЦК України\~з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього\~Кодексу\~над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Також Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~(постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23, від 12 лютого 2025 року №758/5318/23), згідно яких тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, враховуючи дату укладення сторонами по справі кредитного договору - 18 квітня 2024 року, тобто під час дії в Україні воєнного стану, відповідач [PERSON] звільняється від сплати пені за даним договором, а нарахована заборгованість за пенею, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню кредитодавцем. Отже, правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 412 грн. 25 коп., як складової частини заборгованості за кредитним договором, відсутні, а тому позов АТ «Акцент-Банк»» в цій частині задоволенню не підлягає. VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом майнового характеру в електронній формі, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. з урахуванням пониження ставки судового збору на коефіцієнт 0,8 (а.с.1). З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Акцент-Банк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2392 грн. 49 коп. (2422 грн. 40 коп. (100%) - 29 грн. 91 коп. (1,234683%), при цьому 1,234683% = 412 грн. 25 коп. (сума пені, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі. Інші судові витрати, повязані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.

Outcome: dismissed