Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] , з посиланням на те, що 27.01.2021 року АТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір про надання банківських послуг №320645/2870994 (1364937) шляхом звернення до банку із заявою про надання банківської послуги "Кредитна картка", який викладений у паперовій формі та підписаний сторонами власноручним підписом. Відповідач користувався грошовими коштами, однак свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 47885,33 грн. і складається: прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 36317,60 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 269,90 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 11297,83 грн.. 18.01.2024р. між АТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ "ФК "Сонаті" укладено договір про відступлення прав вимоги №1-2024, відповідно до якого первісний кредитор АТ "Креді Агріколь Банк" передає (відступає) новому кредитору ТОВ "ФК "Сонаті" права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права грошової вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 23.01.2024р сторонами підписано реєстр прав вимоги №1, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №320645/2870994 (1364937) від 27.01.2021р.. В подальшому, 22.02.2024р. між ТОВ "ФК "Сонаті"" та ТОВ "Санфорд Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №2-2024, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "ФК "Сонаті"" передає (відступає) новому кредитору ТОВ "Санфорд Капітал" права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права грошової вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 04.03.2024р. сторонами підписано реєстр прав вимоги №1, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №320645/2870994 (1364937) від 27.01.2021р. в розмірі 47885,33 грн., що складається: прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 36317,60 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 269,90 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам в сумі 11297,83 грн.. ТОВ «Санфорд Капітал» жодних нарахувань не здійснювало. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подавав, відзив на позовну заяву від нього до суду не надходив. Суд, розглянувши справу, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.09.2016 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №320645/2870994 та 27.01.2021 підписано заяву по надання банківських послуг «Кредитна картка» зі встановленим кредитним лімітом 36600 грн. строком на 36 місяців та фіксованою процентною ставкою 34% річних, Правилами надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», що розміщені на офіційному сайті банку: www.credit-agricole.ua, є невід`ємною частиною кредитного договору (а. с. 103-104, 109-110). Відповідачем додатково підписано паспорт споживчого кредиту, в якому викладені істотні умови кредитування (а.с. 106-108), подано заяву-анкету на відкриття поточного (карткового) рахунку та видачу кредитної картки (а. с. 18 - 19). Договір укладено в паперовій формі та підписаний сторонами власноручними підписами, зокрема, й підписом позичальника. Свої зобов`язання банк виконав, [PERSON] отримав кредитну картку від банку, що підтверджується розпискою про її отримання (а.с. 86). Позичальник свої зобов`язання належним чином за умовами кредитного договору не виконав, що підтверджується випискою із рахунку (а. с. 97 - 102). Із розрахунку заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредиту №320645/2870994 (1364937) від 27.01.2021р., вбачається, що станом на 23.01.2024р., заборгованість відповідача становить 47885,33 грн, з яких: прострочена заборгованості в сумі 36317,60 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 269,90 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 11297,83 грн. (а.с. 111). 18.01.2024р. між акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Сонаті» укладено договір про відступлення права вимоги №1-2024. Згідно з умовами договору банк передав (відступав) новому кредитору права вимоги до боржника [PERSON] (а.с. 71-85). Згідно з Реєстром боржників - Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №1-2024 від 18.01.2024р. до нового кредитора перейшло право вимоги до [PERSON] у розмірі 47885,33 грн. (а. с. 126-137). 22.02.2024р. між ТОВ «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 2-2024, згідно з умовами якого ТОВ «Сонаті» відступило новому кредитору ТОВ «Санфорд Капітал» право вимоги до [PERSON] (а.с. 58-70). Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №2-2024 від 22.02.2024р. - Реєстру прав вимог № 1 від 04.03.2024р. новому кредитору перейшло право вимоги до [PERSON] у розмірі 47885,33 грн. (а.с. 87-94). У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. \~ \~ Згідно\~із ст.\~ст.\~4\~ч.\~1;\~5\~ч.\~1\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~Згідно\~із ч.\~1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.\~1,\~3\~ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини другої с татті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). За змістом статей 526, 530 ЦК Українизобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень статті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зістаттею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Санфорд Капітал» виступає правонаступником кредитодавця (виконавцем послуги кредитування) АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Сонаті», а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманих ним кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Враховуючи те, що підтверджено факт отримання кредитних коштів відповідачем та невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, а розмір заборгованості відповідачем не був спростований, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Положенням статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 01.04.2024р. ТОВ «Санфорд Капітал» уклало з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» договір про надання правничої допомоги №1/04. Відповідно до Акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги №1 від 05.02.2025р. згідно з Договором №01/04 від 01.04.2024 вартість послуг щодо надання професійної правничої допомоги адвокатського об`єднання складає - 7200 грн (а. с. 44-54, 105). Крім того, надано копії: ордеру на представництво інтересів позивача та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 37, 41 - 42). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.06.2021 року (справа №159/5837/19, провадження №61-10459св20) вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв. Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої статті 141 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Відповідач не подав заперечень щодо витрат на правничу допомогу та не подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи, вказані витрати є співмірними із складністю справи та виконаною роботою, заперечення відповідача відсутні щодо їх розміру та обсягу, а відтак, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для їх стягнення в сумі 7200 грн.. Судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України в сумі 2422,40 грн..

Outcome: approved