Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] (через свого представника - адвоката Хоменка О.О.) звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровськ з позовом в якому просив: 1) розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 22 січня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 41; 2) стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини у них не виникає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейне життя у них не склалось, позивач не бажає примирення, оскільки Відповідач покинула його з дитиною на початку війни та за весь час так і не намагалась встановити контакт або відновити спілкування з Позивачем та дитиною. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, збереження шлюбу неможливе. Дитина постійно проживає із Позивачем, та повністю перебуває на його утриманні. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою та стягнути із Відповідачки на користь Позивача аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на місяць, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27.03.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою суду від 12.08.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.09.2025 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Ленінської районної у м. Донецьку Ради, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, про позбавлення відповідача батьківських прав. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Ленінської районної у м. Донецьку Ради, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 03.09.2025 відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали через «Електронний суд» клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала через «Електронний суд» заяву про визнання позову про розірвання шлюбу та стягнення з неї аліментів. Зважаючи на те, що учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Як убачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року, місце реєстрації - Донецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 липня 2011 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 518 від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька подружжя - [PERSON] , [INFO] проживає разом із Позивачем за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується довідкою від 26.09.2017 №3003-19150 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідачка є працездатною особою, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, та достатнім буде стягнення 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Позивач при зверненні з даним позовом за вимоги про розірвання шлюбу сплатив судовий збір у сумі 1 211,20 грн., тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім цього, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині стягнення аліментів, з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved