Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», представником якого є Шкапенко О.В., звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.10.2023 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101697721898823, щодо надання [PERSON] кредиту в розмірі 30000,00 гривень, строком на 36 місяців (тобто до 18.10.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85, 00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). Станом на 29.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 58780,17 гривень, яка складається з: - 30000 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 28780,17 гривень - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за комісією; - 0 гривень - загальний залишок заборгованості за пенею. У зв`язку з вищенаведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 58780,17 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без участі представника банку за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання поштового відправлення на адресу зазначену в матеріалах справи а також шляхом надсилання смс-повідомлення на номер мобільного телефону. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні судом встановлено, що 19.10.2023 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, у якій зокрема відобразив інформацію щодо себе, у тому числі й контактну, зокрема номер свого мобільного телефону, а також засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП), що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису . Цього ж дня, 19.10.2023 року [PERSON] підписав заяву про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. 19.10.2023 року [PERSON] за допомогою УЕП підписав паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» у АТ «А-Банк». 19.10.2023 року [PERSON] за допомогою УЕП підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101697721898823 та таблицю обчислення загальної вартості кредиту, у яких викладені наступні умови кредитного договору: строковий кредит; сума кредиту 30000 грн.; строк кредиту 36 місяців; процентна ставка 85% на рік; у випадку порушення зобов`язання сплачує пеню у розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Банк свої зобов`язання виконав належним чином та надав відповідачу кредитні кошти на суму 30000 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 19.10.2023. Згідно з наданого банком розрахунку станом на 29.04.2025 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 58780,17 грн., яка складається з 30000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28780,17 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд констатує, що у підписаних 19.10.2023 року [PERSON] заяві та паспорті кредиту чітко відображено його волевиявлення на отримання саме кредитних послуг. Крім того, у підписаних відповідачем документах визначено розмір відсотків за користування кредитом, строк кредитування та інші істотні умови кредитного договору, зокрема порядок нарахування пені, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з усіма умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання, а тому суду вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у відповідача перед позивачем. Далі суд зазначає, що долучений банком розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та зважаючи на відсутність жодних заперечень відповідача щодо його правильності, такий слід взяти до уваги. Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved