Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.02.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №7381436, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позики клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 7000 грн., строк кредиту 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 37,21 %, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою 0,01 % в день, понадстрокова процентна ставка 2,7 % в день. Всупереч умов договору позики №7381436 від 09.02.2023 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, тому утворилась заборгованість у розмірі 25812,50 грн., яка складається з наступного: 7000 грн. заборгованість за основним боргом; 18812,50 грн. заборгованість за відсотками. 28.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна) було укладено договір факторингу № 01.02-47/23, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» за договором позики №7381436 від 09.02.2023 року. Згідно з розрахунком заборгованості по договору позики заборгованість [PERSON] за договором №7381436 від 09.02.2023 року складає 25812,50 грн., яка складається з наступного: 7000 грн. заборгованість за основним боргом; 18812,50 грн. заборгованість за відсотками. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №7381436 від 09.02.2023 року в сумі 25812,50 грн., та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 09.02.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №7381436, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позики клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 7000 грн., строк кредиту 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 37,21 %, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою 0,01 % в день, понадстрокова процентна ставка 2,7 % в день. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 9-14). Згідно з інформаційною довідкою від 24.02.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» підтвердило здійснення переказу коштів на номер платіжної картки відповідача у сумі 7000 грн. (а.с. 29). Таким чином, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» у розмірі 25812,50 грн., яка складається з наступного: 7000 грн. заборгованість за основним боргом; 18812,50 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 26-27). Із матеріалів справи також вбачається, що 28.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна) було укладено договір факторингу № 01.02-47/23, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу (а.с. 31-37). Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» за договором позики №7381436 від 09.02.2023 року у розмірі 25812,50 грн., яка складається з наступного: 7000 грн. заборгованість за основним боргом; 18812,50 грн. заборгованість за відсотками. Однак суд, не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої\~статті 1048 та частини першої\~статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Судом встановлено,\~що пунктом\~2.2\~договору позики\~№7381436\~від 09.02.2023\~року визначено, зокрема, строк надання кредиту - до 11.03.2023 року (30 днів) (а.с. 9-10). Тобто, у даному випадку, нарахування передбачених договором процентів можливе лише до 11.03.2023 року. Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що право кредитора та позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилося після спливу визначеного договором строку надання кредиту, тобто після 11.03.2023 року, а тому з 11.03.2023 року позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти за договором позики, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 4704,70 грн., з яких за перший день користування кредитом 2604,70 грн. (7000 грн. (сума кредиту х 37,21 % (процентна ставка) та за період з 10.02.2023 року по 11.03.2023 року (7000 грн. (сума кредиту) х 0,01 % (процентна ставка) : 100 % = 0,7 грн. х 30 днів (строк кредитування) = 2100 грн.). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, а саме, з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за договором позики №7381436 від 09.02.2023 в розмірі 11704,70 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7000 грн., заборгованості за відсотками 4704,70 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за вищенаведеним договором позики на загальну суму, що становить 11704,70 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1098,44 грн.

Outcome: partial