Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-07 00:00:00

14.08.2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Бойченко І.О. звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 11368 про стягнення з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ТОВ «Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~заборгованості\~в\~сумі\~10\~651\~грн.\~20\~к.\~На\~підставі\~зазначеного виконавчого\~напису\~09.03.2021\~року\~приватним\~виконавцем виконавчого\~округу\~Херсонської області\~Баталіним Сергієм\~Серргійовичем\~було відкрито\~виконавче\~провадження\~№ 64750678,\~стягувачем\~у\~якому є\~ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс».\~16.03.2021\~року\~приватним\~виконавцем виконавчого\~округу\~Херсонської області\~Баталіним Сергієм\~Сергійовичем\~винесено постанову\~про\~арешт\~коштів боржника.\~Про\~наявність\~відкритого виконавчого\~провадження\~він\~дізнався лише\~після\~того як\~його банківська\~картка АТ\~КБ «ПриватБанк»\~була заблокована.\~Десь у\~2019\~році він\~уклав онлайн\~кредитний договір\~в електронній\~формі з\~іншою компанією,\~начебто ТОВ\~«Веллфін».\~Номер та\~дату договору\~не пам`ятає,\~оригіналу договору\~в нього\~не має. Інших кредитних договорів з іншими кредитними установами він не укладав. Про ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» він взагалі нічого не чув. Ніяких листів, повідомлень про заборгованість чи передачу заборгованості він не отримував. Кредитний договір з ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» позивач не укладав. Про те, що вчинено виконавчий напис нотаріуса Позивач також нічого не знав, ніяких повідомлень від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. він не отримував. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат»\~та порядку вчинення виконавчих написів. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його не переконавшись у безспірності грошової вимоги. Виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, отже стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а тому її стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису порушує його права. За таких обставин просить суд визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19.08.2025 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, а позивачу було надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 25.08.2025 року до суду від представника позивача Бойченко І.О. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 26.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Витребувано від\~відповідача копію виконавчого напису № 11368 від 20.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість в сумі 10\~651 грн. 20 к. Станом на день розгляду справи учасники справи повідомлені про розгляд справи завчасно і належним чином. Пояснень від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, до суду не надходило. Сторонами до початку розгляду справи не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 11368 про стягнення з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»\~заборгованості в\~сумі\~10 651\~грн.\~20\~к На підставі\~зазначеного виконавчого\~напису 09.03.2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Херсонської області Баталіним Сергієм Серргійовичем\~було відкрито\~виконавче провадження\~№ 64750678,\~стягувачем у\~якому є\~ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».\~ 16.03.2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем\~винесено постанову\~про арешт\~коштів боржника.\~ Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року було доповнено п.2: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», за яким для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий перелік був чинний на час вчинення спірного виконавчого напису. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із зазначеним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ). Отже виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Докази на підтвердження того, що боржник був належним чином обізнаний про порушення ним грошового зобов`язання за кредитним договором та можливі наслідки у разі неусунення вказаних порушень відсутні. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання, однак таких доказів суду не надано. [PERSON] повідомлень від кредитора не отримував, жодних листів та претензій щодо несплати боргу йому не надходило. Докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором відсутні. Про наявність відкритого виконавчого провадження він дізнався лише після того як йому було заблоковано банківські рахунки. Жодних кредитних договорів із зазначеним товариством він не укладав. Крім того, розрахунок боргу, зазначений у виконавчому написі, є лише відображенням арифметичних розрахунків стягувача та не є доказом безспірності розміру грошових зобов`язань позивача. Вказане свідчить про те, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності документів, які свідчать про безспірність заборгованості боржника. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував і не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості. За таких обставин суд визнає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду з наданим позовом не було сплачено судового збору, а позов задоволено повністю, то слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 к.

Outcome: approved