Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» звернувся у Соснівський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №1111712 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 03.10.2020 у розмірі 19\~777,99 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №1111712 про надання коштів на умовах фінансового кредиту (надалі кредитний договір). Укладення кредитного договору здійснювалось сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи позивача, доступ до якої забезпечувався відповідачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація відповідача здійснювалася при вході відповідача в особистий кабінет, шляхом перевірки позивачем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого позивачем на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого додатковим договором від 03.11.2020 (Додатковий договір додається), строк користування кредитом продовжили до 04.12.2020. Зважаючи на вищенаведене, відповідач здійснив всі необхідні дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок [NUMBER] , вказаний відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. На умовах кредитного договору (розділу 1) кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Відповідачем, що підтверджується документом Вих. №2643_241009093047 від 09-10-2024 отриманим від ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», сервіс онлайн платежів «IPAY.UA» Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. 22.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до [PERSON] за договором №1111712 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 03.10.2020. 21.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20240821/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», включно і до [PERSON] за договором №1111712 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 03.10.2020. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2025 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просить проводити без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу її реєстрації. Відзиву на позовну заяву не подано. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість: 1)\~керує ходом\~судового процесу; 2)\~сприяє врегулюванню\~спору шляхом\~досягнення угоди\~між сторонами; 3)\~роз`яснює у\~випадку необхідності\~учасникам судового\~процесу їхні\~процесуальні права\~та обов`язки,\~наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій; 4)\~сприяє учасникам\~судового процесу\~в реалізації\~ними прав,\~передбачених цим\~Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 03.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладений договір надання коштів на умовах фінансового кредиту №1111712, який підписаний відповідачем електронним підписом 03.10.2020. Відповідно до Розділу 1 указаного договору позикодавець зобов`язувався надати позичальнику грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки. Сума кредиту складає 4 500,00 гривень, строк кредиту становить 30 днів. Знижена процентна ставка становить 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65 процентів річних). Стандартна процентна ставка складає 1,90 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних). Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] (п. 2.1. договору). Відповідно до п. 4.1. договору від 13.11.2020 у випадку неможливості виконання зобов`язання за договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400,00 гривень клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору. 03.11.2020 між сторонами договору кредиту від 03.10.2020 укладений додатковий договір, яким узгоджено продовжити строк користування кредитом до 04.12.2020.. Також була визначена процента ставка на строк пролонгації 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Листом за вих. № 2643_241009093047 від 09.10.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджено, що відповідно до укладеного із ТОВ «Лінеура Україна» 03.10.2020 о 22:44:03 було успішно перераховано кошти на платіжну картку [NUMBER] на суму 4\~500,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 68207456, призначення платежу: зарахування 4500,00 грн на карту [NUMBER] . 22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №015-220221, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» права грошових вимог до боржників, які виникли на підставі кредитних договорів з боржниками в розмірі дійсної заборгованості, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» зобов`язується передати грошові кошти в погодженій відповідно до умов цього договору сумі. Згідно з Витягом з реєстру прав вимог №015-220221 від 19.05.2021 до ТОВ «Сіроко Фінанс», перейшло право вимоги за договором №1111712 від 03.10.2020, позичальником за яким є [PERSON] 21.08.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20240821/1, за яким ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. На підтвердження виконання фактором зобов`язань за договором факторингу надано платіжну інструкцію №706 від 29.08.2024. Згідно з Витягом з реєстру прав вимог №20240821/1, який сформований 04.08.2025 до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», перейшло право вимоги за договором №1111712 від 03.10.2020, позичальником за яким є [PERSON] , сума заборгованості за тілом кредиту складає 4\~500,00 грн, залишок заборгованості за процентами за користування 12811,50 грн. Загальна сума заборгованості 17\~311,50 грн. Листом від 08.10.2024 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» повідомило відповідача про зміну кредитора з ТОВ «Сіроко Фінанс» на ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та необхідність сплатити боргу у сумі 17\~311,50 та зазначило банківські реквізити нового кредитора. Крім того, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на адресу [PERSON] надіслало досудову вимогу про необхідність сплатити борг за договором №1111712 від 03.10.2020 у сумі 17\~311,50 грн, а також попередило, що при зверненні до суду сума збільшиться на суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. З розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку) [PERSON] станом на 04.06.2025 вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 19\~777,99 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 4\~500,00 грн; залишок заборгованості за процентами за користування 12\~811,50 грн; інфляційні втрати 2\~466,49 грн. Розрахунок інфляційного збільшення наведений позивачем в позовній заяві за період з грудня 2020 року по лютий 2022 року, виходячи з індексів інфляції в цей період. Договори факторингу не визнані недійсними (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договори є дійсними і враховуються судом. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором №1111712 від 03.10.2020 належно не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 19\~777,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4\~500,00 грн, заборгованість за відсотками 12\~811,50 грн, інфляційне збільшення 2\~466,49 грн. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідност.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Відповідно до ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу. Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі- Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію»\~- визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: ордер про надання правничої (правової) допомоги від 03.06.2025, договір про надання правової допомоги №20250602 від 02.06.2025; розрахунок суми судових витрат. У пункті 4.2. договору про надання правової допомоги №20250602 від 02.06.2025, укладеного між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», сторони погодили, що у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), або у разі оплати боржником суми заборгованості на стадії судового розгляду справи клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 гривень. Згідно орієнтовного розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №1111712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.10.2020 сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 7000 гривень. Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України. У постанові Верховного Суду від 10.08.2023 у справі № 759/17885/19 сформовано висновок, що випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 ЦПК України, також визначені положеннями частин четвертої, п`ятої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved