Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір №17018-08/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №21092022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» \~за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 21092022 від 21.09.2022, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17615,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11115,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання прави вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 17615,00 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 22.01.2024 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням від 19.04.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Ухвалою суду від 08.07.2024 року заочне рішення від 19.04.2024 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23.09.2024 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" первинний платіжний документ про перерахування [PERSON] 6500 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвеструм" та докази погодження [PERSON] тієї відсоткової ставки, яка вказана у кредитному договорі №17018-08/2021 від 26.08.2021 року. Ухвалою суду від 22.09.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та просив розглянути справу без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у належним чином. Представник відповідача неодноразово надсилав до суду заяви про розгляд справи без його участі та участі відповідача, у яких також висловлював доводи на підставі яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав вимоги до Відповідача, позивачем не підтверджено законність підстав вимоги про стягнення тіла кредиту в сумі 6500 грн. за умовами Договору кредиту ТОВ «Інвеструм». Вважає, що ТОВ «ФК ЄАПБ» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження надання Відповідачу кредиту, таких як платіжне доручення, меморіальний ордер тощо, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за кредитним договором, в тому числі, які підтверджують факт отримання та повернення відповідачем кредитних коштів. Вказав, що позивачем також не підтверджено законність підстав вимоги про стягнення нарахованих (не у межах строку дії договору кредиту) відсотків в сумі 11115 грн., оскільки не надав докази погодження Відповідачем цієї відсоткової ставки, за якою нараховано суму боргу, так само як і не надав доказів укладання самого Кредитного договору (не надано доказів підпису саме Відповідачем електронним підписом, чи ЕЦП чи одноразовим ідентифікатором, який міг бути надісланий на номер мобільного телефону Відповідача - [NUMBER] ). Зазначив, що [PERSON] вважає, що усі позовні вимоги (за тілом кредиту та відсотками) не підтверджені належними доказами, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про стягнення заборгованості за Договором кредиту №17018-08/2021від 26.08.2021 року, укладений між Відповідачем та ТОВ «Інвеструм» не підлягає задоволенню у повному обсязі. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір №17018-08/2021. Сума кредиту - 6500,00 грн., кредит надається строком на 25 днів, тобто до 19.09.2021 року. Відповідно до пункту 1.2 договору №17018-08/2021 кредит надається строком на 25 днів, тобто до 19.09.2021 року. Пунктом 1.3 договору №17018-08/2021 передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 547%(процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,50 % (процентів) на добу. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №21092022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» \~за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17615,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №17018-08/2021 від 26.08.2021 року, заборгованість [PERSON] станом на 30.09.2023 не погашена, сума простроченої заборгованості складає 17615,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11115,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~Згідно додаткової угоди №3 від 19.09.2021 року до договору про надання фінансового кредиту №17018-08/2021 від 26.08.2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 25.09.2021 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 8937,50 грн. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, позивачем доведено факт укладення відповідачем вищевказаного договору в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у них умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договори факторингу не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладені між фінансовими установами та позивачем договори факторингу є належними доказами переходу прав вимог до боржника за кредитними договорами. Доводи представника відповідача про відсутність належних і допустимих доказів отримання відповідачем кредитних коштів є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які належно оцінені судом. Суд звертає увагу, що вказаний договори підписаний електронними підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від його імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору. Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він мав можливість надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що 26.08.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17018-08/2021, на підставі якого останнім отримано грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. строком на 25 днів, однак [PERSON] уклавши вказаний кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до позивача, свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, внаслідок чого її заборгованість перед ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на дату пред`явлення даного позову, становить за тілом кредиту 6500,00 грн. Що стосується заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 17850,00 грн., мотивуючи тим, що прострочена заборгованість за процентами складає саме таку суму. Суд не погоджується з таким розміром процентів за користування кредитом, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, та у постанові від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц. Враховуючи те, що договір кредитування було укладено на 25 днів, саме за цей період кредитор має право стягнути проценти в розмірі 2437,50 грн., (6500*1,50/100*25) що передбачено п.1.2, 1.3 договору про надання фінансового кредиту № 17018-08/2021. В подальшому право позивача на нарахування процентів припиняється та за наслідками прострочення виконання грошового зобов`язання він має право на стягнення трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, якщо інший розмір не встановлено договором. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що договір кредиту сторонами було і далі пролонговано, за вказаних обставин нарахування відсотків поза межами строку обумовленого сторонами в договорі суперечить діючому законодавству. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за основним кредитом 6500,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 2437,50 грн., а всього 8937,50 грн., а отже позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1361,81 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: 8937,50 /17615,00 х 2684,00 = 1361,81 грн.

Outcome: partial