Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-30 00:00:00

До Подільського районного суду м. Києва звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним, в якій просила визнати недійсним Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 25 жовтня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І.В., зареєстрованого в реєстрі за номером №383 (бланки НТО230645, НТО230641). В обґрунтування позовної заяви вказує, що 12.09.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено договори позики та іпотеки, відповідно до умов яких [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти на загальну суму, що складає 33 024 000 (тридцять три мільйони двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок (1 дол. США = 41,28 грн), що за погодженням сторін відповідно до частини 2 статті 524 Цивільного кодексу України дорівнює еквіваленту 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США за курсом НБУ, з кінцевим строком повернення повної суми позики - 12 жовтня 2024 року. Для забезпечення виконання вказаних зобов`язань [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] нерухоме майно, а саме: нежитловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 2502,20 кв., що належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири. 06 вересня 2024 року позивачем надано письмову згоду [PERSON] на укладання вищевказаних договорів, яку посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. та зареєстровано в реєстрі за №2134. На виконання умов договору позики [PERSON] передано [PERSON] грошові кошти на загальну суму, що складає 33 024 000 (тридцять три мільйони двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок. Проте, після закінчення строку на повернення грошових коштів, [PERSON] повідомив про скрутне фінансове становище та про неможливість виконання умов вищевказаних договорів. Вказує, що згодом дізналась про те, що кошти [PERSON] не поверне, та про те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено 25.10.2024 Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого [PERSON] набув право власності на нерухоме майно, а саме: нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] літера А загальною площею 2502,20 кв.м., за вартістю визначеною за домовленістю сторін в сумі 33 024 000 (тридцять три мільйони двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, що дорівнює еквіваленту 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США за курсом НБУ. Вказує, що вищевказане абсолютно не відповідає ні інтересам позивача, ні інтересам [PERSON] та згоду на укладання Договору про задоволення вимог іпотекодержателя вона не надавала. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, які позивач виконала. 18 листопада 2024 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва відкрито провадження у вказаній цивільній. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, просила відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації повісток на сайті «Судова влада України», про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Заслухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06 вересня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., засвідчив справжність підпису [PERSON] у її заяві, зареєстрованій в реєстрі за №2134, згідно якої [PERSON] , дала згоду своєму чоловікові - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , на укладання та підписання ним договорів позики, договорів про задоволення вимог іпотекодержателя, договорів іпотеки (майнової поруки) в сумі на умовах на його власний розсуд, а також не заперечувала проти отримання ним в іпотеку наступного нерухомого майна, а саме: нежитлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 2502,20 кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2997917980000. Факт шлюбних відносин між, [PERSON] , та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 01 липня 2005 року, актовий запис №545 від 07.10.2000. 20 вересня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І.В., зареєстровано в реєстрі за №343. Згідно з п. 1 Договору позики, Позикодавець передає до підписання цього Договору Позичальникові належні Позикодавцю на праві особистої приватної власності грошові кошти в сумі 33 024 000 (тридцять три мільйони двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 2 Договору позики, Сторони домовились, що Позичальник зобов`язується повернути позичені грошові кошти готівкою у розмірі, зазначеному у п.1 даного Договору, до 12 (дванадцятого) жовтня 2024 (дві тисячі двадцять четвертого) року. Згідно з п. 7 Договору позики, цей договір укладається за письмовою згодою дружини Позикодавця - [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено 06 вересня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., зареєстровано в реєстрі за №2134. 20 вересня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І.В., зареєстровано в реєстрі за №344. Згідно з п. 1.1. Договору іпотеки, на умовах, визначених цим Договором, для забезпечення виконання умов та зобов`язань за Договором позики, що укладений 12 вересня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим Леутою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 12 вересня 2024 року за реєстровим № 343 (надалі за текстом - «Договір позики»), на загальну суму, що складає 33 024 000 (тридцять три мільйони двацять чотири тисячі) гривень 00 копійок. (1 дол. США = 41,28 грн), що за погодженням сторін відповідно до частини 2 статті 524 Цивільного кодексу України дорівнює еквіваленту 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США за курсом НБУ (далі по тексту - «Договір позики», або «Основне зобов`язання»), з кінцевим строком повернення повної суми позики - 12 (дванадцяте) жовтня 2024 (дві тисячі двадцять четвертого) року, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: - нежитловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 2502,20 кв,, що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 31 жовтня 2012 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим № 4037, дублікат якого видано Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 17 січня 2022 року за реєстровим № 357. Право власності на нерухоме майно, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.09.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., номер запису про право власності: 74844131, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 393178663 від 02.09.2024 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2997917980000 (надалі за текстом - «Предмет іпотеки»). Нежитловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 8000000000:85:359:0017, яка не приватизована. Відповідно до п. 6.8. Договору іпотеки, цей договір укладається за письмовою згодою дружини Іпотекодержателя - [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено 06 вересня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., зареєстровано в реєстрі за №2134. 25 жовтня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І.В., зареєстровано в реєстрі за №383. Згідно з п. 1 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, Іпотекодавець передав у власність Іпотекодержателю, а Іпотекодержатель прийняв від Іпотекодавця і набув право власності на нерухоме майно, а саме: нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок виконання зобов`язань Іпотекодавця за договором позики, укладеним між Іпотекодавцем (Позичальником) та Іпотекодержателем (Позикодавцем), посвідченим Леутою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 12 вересня 2024 року за реєстровим №343. Відповідно до п. 14 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, цей договір укладається за письмовою згодою дружини Іпотекодержателя - [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено 06 вересня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., зареєстровано в реєстрі за №2134. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Частинами 1, 2 ст. 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Оскільки матеріали справи містять копію заяви від 06 вересня 2024 року [PERSON] про надання згоди своєму чоловікові - [PERSON] на укладання та підписання ним договорів позики, договорів про задоволення вимог іпотекодержателя, договорів іпотеки (майнової поруки) в сумі на умовах на його власний розсуд і справжність підпису [PERSON] засвідчено нотаріально, зареєстровано в реєстрі за № 2134, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 25 жовтня 2024 року, у зв`язку з недоведенням позивачем порушення вимог законодавства під час укладення спірного договору. Інших правових підстав для визнання недійсним вищезазначеного договору судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог витрати зі сплати судового збору покладаються позивача.

Outcome: dismissed