Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 02.01.2024 у сумі 120 000 гривень та понесені судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 січня 2024 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 120000 гривень, що еквівалентно 3000 доларів США. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідачу грошову позику у готівковій формі в сумі 120000 гривень, свідченням чого є факт власноручного підписання відповідачем письмової розписки, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у строк до 10 січня 2024 року. Однак, по закінченню зазначеного строку, відповідач, прийнятого на себе обов`язку з повернення позики, у вказаний строк, не виконав. У зв`язку з цим, позивач змушений звернутись за захистом порушеного його майнового права до суду. 28 травня 2024 року у справі ухвалено заочне рішення, яке ухвалою суду від 25 лютого 2025 року скасовано. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник адвокат Панчина П.Є. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити на підстави наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] на розгляд справи, повторно, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою, надісланою на його елетронну адресу. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи з урахуванням поданих відповідачем доказів, які не були враховані під час ухвалення заочного рішення, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.01.2024 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Факт укладання Договору позики, в якому відображено його умови підтверджується документально, а саме наданою позивачу [PERSON] розпискою, оригінал якої досліджено у судовому засіданні. (а.с.7, 21) Відповідно до умов договору позики, відповідач отримав від позивача в якості позики грошові кошти в сумі 120 000 / сто двадцять тисяч/ гривень, що еквівалентно 3000 /три тисячі/ доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позику в національній валюті України в розмірі 120 000 гривень до 10 січня 2024 року. Договором позики розмір процентів не встановлено та інших умов позики, не відображено. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, у визначений договором позики строк, до 10 січня 2024 року суму позики позивачу не повернув, у зв`язку з чим, оригінал договору позики (розписка) знаходиться у позивача [PERSON] . Згідно норм ст.\~526\~Цивільного\~кодексу\~України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~\~Цивільного кодексу\~України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно норм ч. 2 ст.\~1047\~Цивільного\~кодексу\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~Цивільний\~кодекс\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності із ст.631\~ЦК\~України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики, відповідачем не було повернуто борг, в строк до 10 січня 2024 року, то позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~ Водночас судом встановлено, що станом на час розгляду справи, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 62 519 гривень 65 копійок, що підтверджується документально. А тому позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача залишок заборгованості в сумі (120 000 - 62 519,65) 57 480,35 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211,20 грн., позаяк часткове погашення заборгованості відбулось після пред`влення позову.( а.с. 9). Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved