Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

26 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 22 травня 2021 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів). В обгрунтування позовної заяви зазначала про те, що під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Також з ними проживає її неповнолітня донька від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Відповідач зловживає спиртними напоями, здійснює психологічне, моральне та фізичне насилля, принижує і ображає позивачку. Часто пропадає з дому н атиждень, ато і більше, щоб погуляти і побухати, інтересами і вихованням сина не цікавиться. У звязку з цим подальше життя з відповідчем є неможливим. Просить не надавати строк для примирення, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних позитивних результатів. Це лише погіршить їхній стан та продовжить перебіг у часі. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. 02.10.2025 (вх. №29676) через канцелярію суду позивачкою подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Позовну вимогу щодо визначення місця проживання сина просить залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. Відзив відповідачем до суду подано не було. Разом з тим, в матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, відтак, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~ Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2021 року між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №176. У шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду цивільної справи встановлено, що у подружжя спільне життя не склалося, шлюб існує формально. Сторони не ведуть спільного господарства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заява позивачки про залишення позовної заяви без розгляду в частині визначення місця проживання дитини підлягає до задоволення, оскільки дана вимога передбачена чинним законодавством та є правом позивачки. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статі 133 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 29.03.2019 року у справі 161/4985/17, відповідно до якої, у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Відповідно до п.8 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю другої групи. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу встановлена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи що позивачка звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved